11 
VIII. lllaemis^. cuspidatiis, Holub, n. sp. 
(Tab. II. obr. 4). 
Nalezena 2 pygidia trojúhelníkovitá, ostře končící, takže vnější 
forma blíží se pygidiím rodů Megalaspis a Megalaspides. Svrchní plocha 
hladká, osa naznačena jako u jiných Illaenň dvěma nesbíhajícími se rýhami 
dorsáhiími, jež sahají as do ^/g celkové délky pygidia. 
Šířka osy = celkové šířky pygidia. Toto, ač silně smáčklé (jako 
vůbec všechny fossilní zbytky této fauny), po pravé straně jeví zachovanou 
duplikaturu, jakou u rodu Illaenus vídáme. 
Velikost'. Délka pygidia — 26 mm, šířka as 32 mm. 
Pozn. k rodovému označení; Rod označen jako ///nen-ws?, ježto nejsou 
známy dosud části ostatní, jmenovitě hlava. Zašpičatělým okrajem zadním 
liší se druh ode všech dosud známých Illaenů a upomíná na Asaphidy. 
Strati grafický význam popsané fauny. 
Přehlédneme-li nyní popsanou trilobitovou faunu klabavského nale- 
ziště, překvapí nás několik pozoruhodných momentů. 
Jedním z nich jest objevení se rodu Euloma, Ang., jenž v Čechách až 
dosud byl pohřešován. V nové fauně naší možno poprvé tento rod i u nás 
konstatovati, a to ve dvou druzích, z nichž menší, E. Bohemicum, i v ce- 
lých exemplářích byl nalezen. Oba druhy blíží se Eulomám nordickým, 
tak menší druh na př. podobá se v mnohém ohledu druhu E. ornátům, 
Ang., — ač ovšem — jak z popisu zřejnio — odchylky jsou zde zcela patrny. 
Shledáváme se i zde s faktem, že spodní Silur středočeský má svůj 
zvláštní, samostatný ráz oproti souhlasným usazeninám mimočeským, 
jak také B r (j) g g e r, pojednávaje o českém Dd^ poznamenává. (,, Spo- 
lečné pro Sever i Čechy jsou rody: Illaenus, Nileiis, Ampkion, Cheiruriis, 
Lichas, Trinucleus, Harpes, Agnostus — ale druhy jsou všecky různé, ač 
částečně s hlavními typy severními — příbuzné".) 
Rod Euloma je však pro nás i v jiném ještě ohledu velmi významný. 
Jeť význačný pro t. zv. , ,Etdoma-Niobe faunii“ , jak nazývá B r (|) g g e r J 
faunu, uloženou v ceratopygovém vápenci v Norsku (oddíl 3 n v okresu 
Kristiánském), s kterýmižto usazeninami souhlasí (dle téhož) faunisticky 
též t. zv. Shineton shales ve Shropshire v Anglii, kromě toho ,,Lower & 
Upper Tremadoc“ v Sev. Walesu, dále vrstvy od Cannes a St. Chinianti 
v Languedocu (j. Francie-) a konečně t. zv. leimické vrstvy u Hofu v Ba- 
1) Ueber die Verbreitimg d. Eiiloma-Niobe-VdL\\T\& in Europa. Nj-t Magaz. 
for Nat. 1897— 1898. (Tamtéž viz i ostatní literaturu, týkající se jiných zemí.) 
-) Co se týče jihofrancouzského siluru, uvádím pouze novější práci Bergero- 
novu v Bull. seoc. géol. France, 3. sér., T. XXVIII. 1899 p. fil7, kdež je citována 
i ostatní literatura, a opraveny některé údaje Frechovy. 
XV. 
