14 
Nápadný jsou mezi nimi zvláštní, parasitické formy, upomínající tvarem 
na parasitující rod Agelacrinites, od něhož liší se však nepatrnou veli- 
kostí (maximálně 0-4 — 0-5 nim v průměru) a podobají se poněkud též 
rzím a pod. organismům, jaké v novější době na karbonských rostlinách 
byly objeveny. Formy ty nalézáme obyčejně na jednotlivých štítech trilo- 
bitových, nejčastěji u druhu Nileus pater (Tab. II., obr. \.a,h)\ 
Tím byl by přehled nové fauny klabavské ukončen. 
Několik poznámek o břidlicích a d-^y v okolí Rokycan. 
Velká část povrchu nej bližšího okolí rokycanského pokryta je pev- 
nými břidlicemi tu hrubšího, onde zase jemnějšího slohu, jejíž uložení, 
barva (jež je vždy světlá) a tvrdost jeví na mnohých místech malé odchylky. 
Nej nápadněji vystupuje tato břidlice bezprostředně u Rokycan, směrem 
severním, skládajíc celou t. zv. ,, Stráň" s městskými sady, kde možno- 
též veškeré změny v uložení i celkovém habitu pohodlně stopovat!. 
Pokračování této ,,Stráne‘ na v. tvoří kratší ,, Kalvárie" , kdežto 
na z. vidíme dále se táhnoucí pokračování ,, Stráně" městské, t. zv. ,, Stráň 
klabavskou" , jež se táhne téměř až k samé obci Klabavě, a v níž — jako 
ostrůvek samostatný — uloženo je naleziště ,,Drahous" s odlišnými, měk- 
čími, žlutohnědými břidlicemi s oseckou faunou Dd^y. 
Za ,, Strání" i ,, Kalvárií" možno ony břidlice pevné směrem severo- 
vých. ještě dále v polích stopovati, jmenovitě nad obcí Bořkem. 
Rovněž na straně jižní (vzhledem k Rokycanům) možno sledovali 
tuto břidlici, ana vynořuje se z pod náplavů diluviálních, tak na př. na 
mnohých místech lesiny ,,Němčiček" , na úpatí lesiny ,, Kotle" a jinde. 
Až dosud mělo se vždy za to, že tato břidlice světlá je stejnodobá 
s křemitými konkrecemi oseckými, a že náleží tudíž oddílu Dd.yy. 
Chci zde ukázati, že tomu tak není. Konkrece oddílu Dd.^, které 
nalézáme sem tam v ornicí polí roztroušeny, byly původně uloženy v břid- 
licích poměrně daleko měkčích a jemnějších; tyto obsahovaly tytéž fossilíe,. 
jaké jsou v konkrecích. 
Většina těchto břidlic se však již dávno rozpadala zvětráním, a zů- 
staly po nich jen ony vodou vyplavené konkrece. Že tomu tak jest, vidíme 
nejlépe na nalezišti drahoušském, kde zachoval se ještě zbytek oné pů- 
vodní břidlice s konkrecemi in šitu. Obojí chovají tytéž zkameněliny., 
Konkrece samy však vznikaly později. 
Podobně u Kam. Ujezda: břidlice, fossiliemi bohatá, obsahuje ,, pecky" 
křemité (kromě nich ovšem též hojné konkrece pyritové) s týmiž zbytky 
organickými. 
Zajímavý příklad k uvedenému poskytuje břidličná deska, z tohoto 
naleziště pocházející, na níž zachovány jsou dva celé exempláře druhu 
Illaenus Katzeri, Barr. U jednoho proměněna jest menší část thorakální 
v tvrdý pyrit a uzavřena v konkreci, již lze z břidlice pohodlně vyjmouti. 
XV. 
