15 
Kdyby nebyla tato břidlice pod vodou uchována od zvětrání, byla by se 
dávno rozpadla, a z obou celých exemplářů byl by zůstal jen onen nepa- 
trný úlomek thorakální, v konkreci uzavřený. 
Podobně v žlutohnědých břidlicích drahoušských nalezen téměř 2 dni 
dlouhý exemplář Orthocera, jehož prostřední část v délce as 4 cm je pro- 
měněna v tutéž hmotu, z jaké se skládají ,, kuličky" rokycanské. 
Rovněž břidlice u Vokovic (záp. od Prahy), odkrytá v cihelně Pur- 
krábkově, v níž vyskytují se četné konkrece s organickými zbytky, ob- 
sahuje sama — třeba že pořídku na některých místech, na jiných hojněji 
— fossilie, jež z konkreci těch známe. (Na př. Dalmania atava, Barr 
Calymmene {= Synhorn.) Nragoi, i Rou., Orthoceyas, Bathmocevas pvae- 
posternm, Barr., Sinuites Soweybyi, Perner, Teninodisciis pusillus, Barr., 
sp., Tyochoncma? atava, Barr. sp., Redonia bohcmica, Barr., Animscula 
(Babinka) pyima, Barr., etc.). 
V posledních dobách nalezl jsem také u Cekova (severových. od Mýta 
a u Sv. Štěpána (vých. od téže osady) břidlice, provázené křemitými kon- 
krecemi.h 
Pevné břidlice, které tvoří mocné vrstvy v bezprostředním okolí 
Rokycan, jsou zcela rozdílné od oněch břidlic, v nichž konkrece oddílu 
Dd^y se tvořily. To vysvítá již z toho, že nikde, v celé té spoustě břidlice, 
ačkoli je zde tak mocně vyvinuta, a na četných místech i v krásných pro- 
filech otevřena, dosud ani jediná konkycce nebyla nalezena, a jistě také 
nikdy ani nalezena nebude. Tyto břidlice sice jsou vyvinuty na mnohých 
místech, kde se vyskytují též konkrece pocházející z Dd^y (Rokycany — • 
Osek), avšak v tom případě tvoří břichy ty vždy podklad vrstvám, v nichž 
se ony konkrece nacházejí. Mimo to břidly ty json vyvinuty velmi dobře 
i tam„ kde konkrece osecké úplně scházejí (Bořek, Klabava, Němčičky a j.). 
Jako neméně zajímavý fakt uvésti dlužno, že tyto břidlice, které pova- 
žuji za starší než je oddíl Dd^,y na jednom místě — ■ jak prof. C y r i 1 1 ryt. 
P ir r k y n ě při mapování okresu Rokycanského (jižně od Oseká, u coty 
40-5) shledal, chovají konkoydantní lože effitsivního diabasii, jenž na povrchir 
jeví kulovitý rozpad. Diabas v takovémto uložení objevuje se v oddílu 
Dd^ji; v oddílu Dd-^y dosud nebyl pozorován. Nový tudíž doklad pro větší 
stáří těchto břidlic, jimž až posud stáří oddílu Dd.^y bylo připisováno. 
O fauně Dd^y z ostatních nalezišt viz četná pojednání p. J. V. Želízka 
hlavně ve Verhandl. d. geol. Reichsanst. (1902. No. 2; 1907 No. 8 a No. 16; 1909 
No. 3), pak v Jahrbuch cl. geol. R.-A. 1911. Bd. 61. 1. H., ve Věstníku král. č. spol. 
náuk 1905. XI., v Rozpravách Č. Akad. Roč. XIV. č. 31 a Roč. XV. č. 42; pak zprávu 
P e r n e r o v u ve ..Vesmíru" 1903. R. XXXII., str. 81, a práci I s e r 1 o v u (Věstn. 
k. č. spol. n. r. 1903 XXIX. V těchto pracech jest citována i další obsáhlá 
literatura. — Mnohé údaje o pravém nalezišti a horizontu zkamenělin označených 
Barrandem pouze jako z Dd^ pocházející, jsou obsaženy v pojednání Jahnových: 
O krušnohorských vrstvách (dj^a) v Rozpr. Č. Akad. 1904 č. 30, a ve Verhandl. 
d. geol. Reichsanst. 1904. No. 12. Tamtéž i ostatní údaje starší literatury. 
XV. 
