P u k a 1 1 o v ý m byl úplně téměř zadržen. A. Pagenstecher 
(Biochem. Zeitschr. 18, 285, 1909) udává, že se mu podařilo, isolovali 
lipasu sleziny, jater a snad též ledviny hovězí. Extrahoval šťávu, vy- 
lisovanou z dotyčných orgánů a sraženou alkoholem, roztokem soli ku- 
chyňské a francouzským filtrem extrakt čiře sfiltroval. Filtrát způsoboval 
u žloutkové emulse a monobutyrinu nepatrné a nestejné zvýšení acidity. 
A. J u s c h t s c h e n k o (Ibid. 25, 49, 1910) extrahoval žláz}' štítné, siišené 
při nízké teplotě pomocí elektrického ventilátoru, jednak destillovanou 
vodou, jednak fysiologickým roztokem soli kuchyňské, jednak glycerinem 
a zkoumal účinek extraktů filtrovaných jednak papírem, jednak filtrem 
C h a m b e r 1 a n d o v ý m vzhledem k monobutyrinu. , Glycerin ex- 
trahoval lipasu velmi málo, kdežto voda a roztok fysiologický velmi 
snadno; extrakty pozbývaly účinnosti při filtraci papírem z části, při 
filtraci C h a m b e r 1 a n d e m skoro úplně. Dle O. R o s e n h e i m a 
a J. A. Shaw-Mackenzie (Journ. of Physiol. 40, 1910) filtrát 
od účinné suspense vepřového pankreatu v glycerinu nevykazuje vlast- 
ností lipoýytických. O. Rosenheim (Ibid. 40, 1910) uvádí dále, že 
také zbytek na filtru obsahuje pouze nerozpustnou a neúčinnou lipasu, 
která teprve koktostabilním, do filtrátu přecházejícím koenzymem může 
býti aktivována. 
Při pokusech o vlivu žluči na fermentativní synthesu tuku (Roz- 
pravy C. A., tř. II., roč. XIX., č. 24) bylo seznáno, že z preparátu při- 
praveného z pankreatů vepřových účinkem líhu a étheru, možno získati 
velmi účinné a čiré extrakty glycerinové. Ke kontrolle údajů v přehledu 
literatury uvedených a vzhledem k rozpustnosti lipasy nesouhlasících, 
byly vykonán}^ další pokusy. Vepřové žlázy pankreatické (2 serie po 
5 pankreatech) byly jemně rozsekány; polovina b}da extrahována lihem 
a étherem a připraven tak prášek pankreatický, kdežto druhá polovina 
suspendována v glycerinu (asi 5násob. množství). Získány takto 2 stis- 
pense glycerinové a dva prášky. 
A. Jedna ze suspensí glycerinových byla za 14 dní scezena řídky-m 
plátnem, kalná tekutina filtrována papírovým filtrem tak dlouho, až 
filtrát byl čirý. Na to zkoumány lipolytické a zároveň liposynthetické 
vlastnosti 1. kalné, scezené suspense, 2. prvního, 3. čirého filtrátu 
a 4. zbytku na filtru v přiměřeném množství gl 3 Terinu opět suspendo- 
vaného. Druhá z původních suspensí byla filtrována a zkoušena teprve 
po 4 měsících. 
1. Btépení. 5 cm^ oleje olivového bylo smíšeno s 0-5 cm^ n/10 NaOH, 
5 cm vody, po případě 1 %ního roztoku žluči P 1 a 1 1 n e r o v y a posléze 
s 5 cnfi zkoumané tekutiny. Po náležitém promíšení dán}-' zkoušky na 
6 hodin do thermostatu {T = 37°). Acidita byla určována titrací n/10 
vodním NaOH; přidáno vždy 50 c;;P líhu a 1 kapka l%ního roztoku 
fenolftaleinu. Z rozdílu acidity určené hned a po 6 hodinách stanoveno 
zvýšení její. . ■ 
XVII. 
