2 
plattgedruckter, hohler, doppelwandiger Korper, ein ausgesprochenes 
Ellipsoid. Bei diesem Modell, also einer VergroBerung von 25, betrágt die 
Entfernung von der Augenblasenstielnisertion bis zum Becherrand an 
seiner dorsalen Seite gemessen 33-5 mm, die Hohe 11 mm.“ U embrya 2-7 cm 
dlouhého praví o oku: ,,Der Bulbus hat das Aussehen einer plattgedriickten, 
in sich schwach spiralig gedrehten Walze bekommen und die Entfernung 
von der Opticusinsertion bis zum lateralen (distalen, hirnabseitigen) Pol 
betrágt 69 mm.“ Praví, že příčinou nepravého nazírání na tvar oka je 
jednak špatné pojmenování ,, pohárek oční“, jednak nesprávné údaje 
v učebnicích embryologických. Na důkaz uvádí Hertwiga, Nussbaumovu 
práci v Graefe-Sámischově knize, u nichž vyobrazení zhotovena jsou dle 
modelů Manz-Zieglerových. I na některých obrázcích Hissových lidských 
embryí (embryo Hissovo 11) je kresleno oko protažené ve směru proximo- 
distálním; ostatní jsou jistě jenom snad nedopatřením kreslena většinou 
jako koule. O tvaru oka autor nikde se nezmiňuje. V učebnicích embryo- 
logických nalézáme skoro pravidelně zobrazení vývinu oka dle Zieglerových 
modelů, jež naprosto neodpovídají skutečným poměrům. Odvolávání se 
pak na tyto modely nutně vede ku zcela nesprávnému názoru o vytváření 
se a vlastním tvaru embryonálního oka. 
Dříve než přistoupím k rozboru příslušné literatury, uvedu vlastní 
nálezy na embryích lidských, poměrně již nejvíce prostudovaných. 
V anatomickém ústavu prof. Dr. J. Janošíka byla mi k disposici tato 
řada sériových praeparátů embryí lidských a to; 2-8 mm, 3, 6, 9-5, 9-7, 
tři embrya po 10 mm, 12, 13, 13, 13-5, 14-5, 15-5, 15-6, 17-75, 20, 26, 38 
a 48 mm. Jedno embryo 10 mm řezáno sagittálně, všecka ostatní embrya 
řezána ve směru proximodistálním na bezvadné serie á 10 fí, některá á 15 fi. 
Ze zárodků těchto pořízeny ploténkové model}’ voskové tím způsobem, 
že modelovány u menších embryí vždy obě oči ve spojení s mozkem, u zá- 
rodků větších vzata kromě očí a nervu zrakového z mozku část středního 
mozku ve spojení s nervem zrakovým až ku hypophysis a do předu pak 
část založených hemisfer. Došel jsem totiž již na počátku práce k tomu 
poznání, že vedle formace oka nutno bráti v úvahu také otázky jiné a to 
polohu nervu zrakového ku bulbu v nižných dobách vývojových, a vztah 
oka k centrálnímu nervstvu, a že jenom vzájemným porovnáním jedno- 
tlivých modelů různých stadií jest možno usuzovati o uvedených otázkách 
a o vzájemné poloze očí, jakož i o věci pro oko lidské důležité, totiž o jeho 
definitivním přeložení na stranu obličejovou. Prostudována byla veškerá 
stadia, která po ruce byla, však do popisu v práci této béřu jenom ona 
stadia, kde jeví se nápadnější změna ve stavbě. 
Nejmladším stadiem bylo embryo člověčí 2-8 mm dlouhé, ještě 
rovné, nepatrně zahnuté v části hlavové. Primární váčky oční tohoto zá- 
i'odku jsou odděleny hlubší rýhou na straně distální a poněkud i dorsální 
od centrálního nervstva, kdežto na straně proximální přecházejí váčky 
oční hladce ve stěnu téhož. Na straně dorsální jsou uložen}- mnohem blíže 
XIX. 
