12 
lateromediální 13 mm, rovněž tolik v ose proximodistální, v ose dorsoven- 
trální 11-6 mm. Nerv zrakový upíná se na konli oční na straně zadní vnitřní 
v ose horizontální a vzdálenost jeho inserce od vnitřního okraje rohovko- 
vého činí 13-5 mm, od zevního okraje rohovkového 15 mm a rovněž tolik 
od horního okraje rohovkového. Vybočení zadní stěny bulbu na straně 
zevní od úponu nervu zrakového jest v tomto stadiu již velice nepatrné. 
Délka nervu zrakového od jeho inserce na bulbus až ku vnitrolebečnímu 
okraji foramen opticum činí 10 mm. Rohovka jest tvaru elipčitého, pro- 
tažena v rovině horizontální, v níž měří 7 mm, v ose proximodistální 6 mm. 
Pokud se oka novorozeněte týče, poznamenávají Merkel a Kallius, že dle 
v}'šetřování Weissova není oko novorozeněte podobno tvaru koule tak 
jak se obyčejně uvádí. Dle zmíněného autora jsou rozměry oka novoroze- 
něte na základě změření 14 případů průměrně tyto: 
průměr vertikální 15,40 (Max. 17,00, Min. 14,50) mm 
,, horizontální 16,00 (Max. 17,75, Min. 14,50) mm 
,, sagittální 16,40 (Max. 17,50, Min. 15,75) mm 
Merkel a Kallius citují doslovně Weisse, jenž ve své práci praví, že výji- 
mečně byla délka os očních, jak uvedeno: vertikální průměr nejmenší, 
sagittální největší; toliko u dvou očí byl hotizontální o málo větší sagittál- 
ního, u všech však byl vertikální průměr nejmenší. Merkel a Orr (cit. Merkel 
a Kallius) tvrdí, že tvar oka novorozeněte představuje sešinutý útvar 
(verschobene Figur). Toliko nasální polovina bulbu rovná se svým tvarem 
(einigermassen) téže části oka dospělého člověka, kdežto laterální polovina 
ve své zadní části je mocněji zakřivena, kterážto okolnost již Ammonovi 
byla známa. Zřejmě s touto skutečností jest ve spojení jiná, totiž ta, že 
osa vidmá jest v jiném postavení než u dospělého člověka, čehož příčinou 
jest, že fovea centralis u novorozeněte jest zrovna tak daleko od středu 
vstupu nervu zrakového jako u dospělého. Vzrůst mezi těmito oběma 
body v pozdějším životě nenastává. Totéž potvrzuje E. v. Hippel (cit. 
dle M. a K.). 
Dle Weisse roste oko nej rychleji v prvních letech života a jeho vzrůst 
jest mnohem dříve ukončen než vzrůst celého těla. V celku vzrůstá oko 
v průměru vertikálním — původně malém — nejrychleji, v původně 
velkém sagittálním, nejpomaleji. Merkel a Kallius praví: ,,Es kann daher 
nicht auffallen, daB im Laufe des Wachstums das Auge eine mehr kugelige 
Form annimmt. Dies gilt etwa bis zum neunten Lebensjahr, bei álteren 
Kindern treten wieder groBere Differenzen ein und zwar meist im Sinne 
der definitiven Form des Auges.“ Opakuje se tudíž totéž co po celou dobu 
embryonálního vývinu, totiž etapovitý vzrůst v postfoetální době, kterýžto 
fakt potvrzuje úplně naše nálezy v době embryonální. 
Uvedu ještě rozměry oka děcka 3 týdny starého (obr. 17.), u něhož 
činil proximodistální průměr bulbu 18-5 ww, průměr horizontální 19-5;;ř;;ř, 
průměr dorsoventrální 17*5 mm. Vzdálenost inserce nervu zrakového od 
XIX. 
