14 
Z mých nálezů patrno, že vedle otázky již na začátku práce této po- 
ložené: ,,Jaký jest tvar oka v různých dobách vývojových a jaké přeměny 
prodělává než dosáhne normálního tvaru, jak jej nalézáme u individua 
dospělého, nutno zodpovědět! i otázky jiné, souvisící s právě uvedenou 
a to: Jaká jest poloha očí v různých dobách vývojových, než dosáhne 
normální frontální polohy, dále jaký jest tvar a poloha nervu zrakového 
v době vývojové. Z těchto základních tří otázek vyplývá pak zodpovědění 
otázky čtvrté, již často v různých pracích ventilované, totiž zda existuje 
otáčení bulbu samotného, nebo otáčení bulbu i s nervem zrakovým, aneb 
zda otáčí se jen nerv zrakový sám. 
Pokud se prvého bodu týče, dospíváme po uvážení nálezu celého vy- 
šetřování o tvaru oka k tomuto závěru: V prvních počátcích vývojových 
jest váček oční protažen ve směru proximodistálním, v němž zůstává pro- 
protažen i v době vytvoření se sekundárního váčku očního, v době vchli- 
pování se čočky. Po odštěpení se čočky od epiblastu a uzavření štěrbiny 
oční uložené na straně ventrální, mění se vzrůstem oka na téže straně 
tvar oka z elliptického na kruhovitý (při pohledu se strany laterální) ; osa 
předozadní jest při tom daleko menší než osy ostatní. V dalším vývinu 
stává se oko ellipsoidním, ve směru předozadním protaženým. V různých 
dobách vývojových vzrůstá oko etapovitě, jednu dobu v polovině přední, 
později opět v polovině zadní, v jiné době v části horní nebo dolní. Tak 
u embrya 20 mm dlouhého jest již oko protaženo ve směru předozadním, 
u zárodku 26 mm dlouhého ve směru proximodistálním, ve stadiu pozdějším 
IX embrya 48 mm dlouhého jest oko sice rovněž formy elipsoidní, avšak v ose 
proximodistální sploštěné, v ose ventrodorsální opět prodloužené. U embrya 
100 mm a IbQmm dlouhého vyrovnává se sice poněkud původní ellipsoidní 
tvar oka vzrůstem do zadu, t. j. v ose vidmé, ačkoliv i v těchto stadiích 
jest v průměru horizontálním delší, než v průměru vertikálním. Ještě více 
blíží se tvaiai kulovitému oko u embrya 184 mm dlouhého, ale i v této době 
převládá průměr horizontální nad vertikálním, v ose vidmé jest však oko 
delší než ve vertikální. Ani po narození není oko téhož tvarxx, jaký nalézáme 
u člověka dospělého, kteréhožto tvaru nabývá dle udání Merkel-Kalliova 
oko teprve po 9. roce věku individua. 
Prochází tudíž oko během celé doby vývojové různými fasemi tvaro- 
vými, které podmíněny jsou vzrůstem celého okolí, především laloku 
čelního, laloku pro hoímí čelist, hlavně však vzrůstem mozku. Základní 
tvar oka embryonálního jest ellipsoidní a etapovité vzrůstání oka v různé 
strany v různých dobách vývojových jest velice důležitým činitelem pro 
tvar a postavení oka. Ellipsoidnímu tvarxx oka odpovídá ellipsoidní tvar 
čočky a elliptický tvar okraje pohárku očního (okraje retinálního, totiž 
v místech příští zoxmice). 
Docházín.e k zodpovědění otázk}^ druhé, poloh}/ a změny polohy 
oka během vývoje se týkající. 
XIX. 
