10 
lze určití, která část ze základu pro musculus rectus superior a musculus 
levator palpebrae supeiňoris náleží tomuto, která onomu svalu, praví že 
dle Reutera u prasete oba tyto svaly vznikají rozdělením společného zá- 
kladu a poznamenává: ,,Es ist nun nicht ausgeschlossen, daí3 die Entste- 
hung des Levator aus dem Rectus superior wie sie Reuter fúr das Schwein 
bewiesen hat, ebenso beim Menschen vor sich ginge, und zwar hátten wir 
dann in unserem zuletzt angefúhrten Embryo von 29 mm Lánge ein Stadium 
vor uns, in welchem die Trennung der beiden Muskeln noch nicht eingetreten 
ist, so daC beide Muskeln vorláufig noch vereinigt sind und, wie vorher 
beschrieben, ein einziges, solides Muskelbiindel darstellen.“ Celou stať 
končí tímto závěrem; ,,In Ríickblick auf das Vorhergehende mússen wir 
mít Deyl íibereinstimmen insofern, ais wir, wie er, bei unseren Untersu- 
chungen keinen Anhalt dafiír finden konnten, daB der Rectus superior eine 
Wanderung von aussen nach innen begehe. Wir konnen uns Vossius insoweit 
anschlieBen, ais er rnit der Erkennung einer Verschiebung zwischen den 
beiden Muskeln richtig beobachtet hat, mit den Folgerungen jedoch, welche 
er daran kniípft, konnen wir uns nicht einverstanden erkláren.“ 
Keil, jenž nepovažoval otázku tuto za rozřešenou, pokusil se bádáním 
na embryích zvířecích přispěti k jejímu rozluštění. Za tím účelem vyše- 
třoval celou řadu zárodků prasete, jichž podařilo se mu získati velké množ- 
ství, nejmenší délky 1,85 mm. Na konci své práce pak praví: ,,I)ie Augen- 
anlagen machen zu einer bestimmten Zeit der Entwdckelung, beim Schwein 
am Ende der vierten Woche, eine Drehung durch, und zwar ist die Tendenz 
der Windung am rechten Auge eine linsklaufige und am linken eine rechts- 
láufige." 
V témže roce však tvrdí Matj^s na základě svých zkoumání u ptáku, 
že oko racka zaujímá od počátku vývoje stejnou a neměnící se polohu a že 
neotáčí se ani o nejmenší stupeň. O svalech oka u racka praví, že nev\’ví- 
její se všecky svaly najednou, nýbrž postupně a to: 
1. Musculus rectus externus a musculus obliquus superior z třetí 
dutiny hlavové. 
2. Svalstvo nervi oculomotorii vyvíjí se z první dutiny hlavové 
(v distální její části) v tomto pořadí: 
a) nejprve povstane společný základ pro musc. rectus int., inf., a obli- 
c]uus inf. na straně ventrální; 
h) něco později vyvýjí se základ pro musc. levator palpebrae sup. 
zc stěny dorsální; 
c) nejpozději pak vzniká musc. rectus sup. a sice ze zbytku první 
dutiny. Dále poznamenává, že jednotlivé svaly nezaujímají hned od počátku 
ono uložení, jaké v definitivním stavu nalézáme, nýbrž pozvolným vzrůstem 
jak svalů, tak oka ociťují se na svém definitivním místě. Ony dorůstají 
nejen k úponu na bulbu, nýbrž i sekundárně k úponu na kosti. 
Konečně Dedekind ve své práci o vývinu cév očních u člověka na 
stránce 21. vyvrací tvrzení Vossiovo a Henckelovo slovy: ,,Wie ich schon 
XIX. 
