5 
vertikálním plochami — někdy dosti širokými — vicinálního klinoprismatu 
s přední hranou o něco tupější, které tedy leží mezi (130) a (140): 
(1 y^O) : (110) = 230 52 '— 26« 48' měř., 
(130) : (110) = 230 27' vypočt., 
(140) : (110) = 260 59' ,, 
Habitus krystalů jest vždy vertikálně sloupcovitý, někdy až jehličko- 
vitý. Ve svislém pásmu převládají plochy hranolu základního, v termi- 
nálním ukončení plochy orthodomatické, zřídka pyramidální. Někdy jest 
ráz krystalů význačně pseudorhombický, když obě téměř stejně k vertikále 
ukloněná orthodomata základní d z. e značně převládají nad ostatními 
plochami a sama jsou přibližně v rovnováze. (Obr. 1.) Častěji však stává se 
monosymmetrická povaha krystalů zřejmou, ježto positivní orthodoma e 
převládá nad negativními d z f z positivní hemipyramida základní n, k níž 
příslušná negativní není vyvinuta nikdy, je zastoupena plochami dosti 
velikými, až i zúžuje orthodoma (lOl) na úzkou facettu, jež otupuje polární 
hranu její. Na takovýchto zřejmě monosymmetrických krystalech s pře- 
vahou positivních forem nechybí nikdy též nízké orthodoma negativní /, 
jsouc obyčejně větší plochou vyvinuto nežli d, které klesá někdy až na 
rozměry velmi drobounké a jeví se na goniometru jen jako zářící bod. 
Řidší jsou krystaly, na nichž (103) jest vyvinuto bud s (lOl) anebo s (101) 
téměř v rovnováze, druhé pak základní orthodoma jen nepatrně. (Obr. 2.) 
V pásmu vertikálním, jak řečeno, vždy převládá hranol základní m, 
není však nikdy jediným tvarem pásma, nýbrž jest združen vždy s jedním 
neb oběma jednoduchými odvozenými prismaty l (210) a n (120), řidčeji 
s orthopinakoidem a s dalšími klinoprismaty (v. výše o plochách vicinálních) . 
Oscillační kombinací prismat jest pásmo vertikální vždy podélně rýhováno. 
XX. 
