27 
tumsenergie des Gehirns andauernde Verschiebungen und Lageveránde- 
ningen am Kopie eintreten." Zda je správno bráti strop očnice za nepro- 
měnlivou orientační čáru, nechce Keil rovněž rozhodnouti. 
Abych se těmto výtkám vyhnul, vyšetřoval jsem jednak embiu^a 
malá celá, prosvícená v benzolu, jednak zhotovoval jsem projekce oka 
a mozku jednotlivých embryí, hlavně však ploténkové modely voskové 
oka s mozkem. Tím způsobem zůstávají poměry jak u mladších, tak u star- 
ších embryí tytéž a vzájemným jich srovnáváním lze nabýti správného 
názoru o vzrůstu oka, o tvaru oka během vývoje jakož i o vzájemné 
poloze očí. 
Z nálezů mých o vývinu tvaru oka u prasete patrno, že oko v prvotním 
stadiu jest v ose proximodistální prodlouženo, dalším vzrůstem ve stadiu 
sekundárního váčku nabývá tvaru kulatého, v době úplného uzavření 
váčku očního vzrůstem ve směr proximální stává se ellipsoidním, pro- 
taženým ve směru proximodistálním, kterýžto tvar zůstává až do úplného 
vývinu všech svalů v očnici. V dalším vývinu u stadií starších vzrůstem 
oka na stranu dolní (ventrální), pak na stranu horní (dorsální) vzniká 
definitivní forma bulbu kulatého. 
Stopka váčku očního zprvu jest velice široká, vzrůstem na stranu 
laterální se značně sůžuje, ve starších pak stadiích je viděti zřetelně, že 
tato sůžená část dává původ nervu zrakovému, část rozšířená u centrál- 
ního nervstva stává se chiasmatem. 
Keil k popisu pátého embrya prasete 2'7 cm dlouhého připojuje: 
,,Die Augenanlage erscheint uns auf Sagittalschnitten, welche parallel 
dem Áquator des Bulbus liegen, beim Embryo stets ais ein liegendes Oval, 
welches mit der zunehmenden Entwickelung des Embryo stándig groBer 
wird. Wir sehen, daB die fotale Spalte im Verlaufe der Entwickelung etwas 
nach vorn (nasal) und oben (dorsal) verschoben wurde und an die naso- 
ventrale Seite des Bulbus und Opticus gelangte und zwar entweder infolge 
einer passiven Drehung des Bulbus uber unten nach vorn (nasal) oder 
infolge eines stárkeren Wachstums des caudo-ventralen und eines ge- 
ringeren Wachstums des nasalen und ventro-nasalen Quadranten. Die 
Wahrscheinlichkeit fůr die Annahme eines vermehrten bezw. verminderten 
Wachstums ist aber in diesem Falle sehr gering und kaum zu beweisen, 
so daB man ohne weiteres davon absehen kann. Ein intensiveres Wachstum 
in den erwáhnten Quadranten wurde sich bei derartigen, rein epithelialen 
Geweben in reichlicheren Kernteilungsvorgángen áuBern, wovon aber 
nichts zu bemerken war. Es bleibt also nur die Moglichkeit der Annahme 
einer passiven Drehung der Augenanlage durch umgebende Orgáne ůbrig. 
Bei diesem Stadium sehen wir nun aber, daB dem weiteren Wachstum 
des Ovals oder der Drehung der Augenanlage durch die nunmehr knor- 
pelige Anlage des Orbitaldaches ein gewisser Widerstand entgegengesetzt 
wird; dadurch bleibt zwar hier noch der Opticus fast in seiner ursprúng- 
lichen Stellung, aber die Augenanlage erscheint nach vorn und unten, 
XXII. 
