6 
TABULKA il. 
8 ^ 
> 
O O 
O 
vO 
“n 
- í£ 
2;^ 
Objem 
0 v cc 
<ao 
^ 00 
O 07 
í|o- 
K J 
z S 
vařeno 1 1 
Filtrováno j 
po hodin || 
Sráženo 
CaO 
v g 
CaO v 
g 
nález 
theorie 
nález 
theorie 
dif. 
14 
0.0067 
1 
2 
30 
jednou 
0,0247 
0,0038 
12,28 
1,89 
-H 10,39 
15 
0,0-200 
íO 
1 
4,5 
30 
, , 
0,0454 
0,0112 
21,80 
5,37 
-1- 16,43 
16 
0,0961 
o 
1 
7,0 
O 
OJ 
30 
, , 
0.0741 
0,0538 
29,48 
21,44 
-é 8,04 
17 
0,0070 
6 
1 
4,0 
30 
dvakrát 
0,0038 
0,0039 
1,89 
1,94 
- 0,05 
18 
0,0200 
1 
5,2 
30 
0,0108 
0,0112 
5,17 
5,37 
- 0,20 
Srážení vápníku vedle hořčíku z kyselého, kyselinu oxálovou 
chovajícího prostředí ponenáhlou neutralisací ammoniakem za 
chladu i za tepla. 
Richards-**) zjistil, že okluse hořčíku šťovanem vápenatým jest odvislá 
mezi jiným též od koncentrace oxalátu horečnatého v momentu srážení. 
Uvedený autor odporučuje vylučovati vápník ve formě oxalátu ponenáhlou 
neutralisací z kyselého, kyselinu oxálovou chovajícího roztoku ammoni- 
akem, čímž koncentrace oxalátu horečnatého průběhem srážení největšího 
podílu přítomného vápníku se snižuje na minimum. Po neutralisací možno 
pak přidati větší množství oxalátu ammonatého nutného k převedení pří- 
tomného hořčíku v oxalát hořečnatý a k sražení zbytků v roztoku obsaže- 
ného vápníku. 
Provedli jsme na základě těchto udání řadu pokusů, jichž resultáty 
jsou snesen}^ v tabulce III. (pokusy za chladu) a IV. (pokusy za tepla). 
Při provádění pokusů volili jsme následovný postup; Podobně jako při 
dříve uvedených pokusech připravili jsme si roztok chloridů obou kationtů, 
k němuž přidali jsme pak určité množství roztoku kyseliny oxálové a po- 
zvolna (během 10 — 15') aciditu eliminovali ca 5% ammoniakem. Roztoky 
neutralisovány za chladu i za tepla a to v některých případech i za pří- 
tomnosti většího množství solí ammonatých, které přidávány ve formě 
roztoku chloridu ammonatého. Při pokusech za tepla zahřát roztok do 
varu a pak teprve neutralisován. Vyloučený oxalát vápenatý sfiltrován 
a žíháním převeden v oxyd, který byl vážen. Koncentrace roztoku chloridu 
ammonatého byla táž jako při pokusech předchozích: Roztok kyseliny 
oxálové b}d normální. 
TABULKA III 
O tuo 
O 
fco 
S bA 
> 
O 
bů 
S 
<o 
Vi o 
> ^ 
(M 
50 
i! 
> 
a 
iirace 
hodin 
CaO 
v g 
CaO v 
0/ 
/o 
u 
cffi 
(M 
0 
> 
nalezeno 
theorie 
nález 
theorie 
dif. »jo 
19 
0,0089 
1 
& 

2,5 
100 
2,2 
4 
0,0037 
0,0050 
1,83 
2,47 
- 0,64 
20 
0,0085 
- 
7,5 
100 
3,7 
4 
0,0051 
0,0048 
2,52 
2,37 
h 0,15 
Richards etc. loc. cit. S. 77. 
XXIII. 
