ligule a tak zv. ,.stipulae peťiolares“ a ,,intrapetiolares“ přímo za liguly 
a praví dále, že nenachází vůbec rozdílu mezí lígulou trávy aneb původně 
srostlou, ohromnou lígulou rodu Rheum, ostatních Polygonaceí, rodu 
Potamogetoii, Umbellífer a mezi rozdělenou lígulou četných Leguminos, 
Rosaceí a Ranuncidaceí. 
G. CoLOMBý praví (na rozdíl od H. Glocka), že pochva může se 
prodloužiti v ligidu, na které rozeznává tři části a to régions latérales, 
stipulaires a axillaires. Dále pak dovozuje, že vlastní pochva redukuje se 
někdv až na 0, při čemž miiže býti však ligula zachována a tak vzniká buď 
ú ž 1 a b n í ligula, udrží-li se všechny její uvedené součásti, aneb 
úžlabní palist, redukují-li se ,, régions latérales," anebo konečně 
pravý palist (stipula), ,,si enfin la région axillaire se divise suivant sa 
longueur en deux moitiés Tuně droite, 1’autre gauche, les régions stipulaires 
existent seides á la base du pétiole." 
Dle našeho názoru dlužno považovat! za nejstarší tvar list jedno- 
duchý, který širokou basí přisedá, celý obvod lo- 
dyhy objímá a a n a f y t o k o n č u j e.“) 
Pochva jest tudíž přítomna již u fylogeneticky nejstaršího t 3 'pu 
listového, ovšem jen v podobě pošvité base listové. Nelze tudíž tento 
prát var phyllomu označiti ještě jako tvpickv dvoučlánkový list ve smj^slu 
Velen ovsKÉHo. 
Další f\-logenetický vývoj listu bral se ovšem různým směrem a lze 
dle všeho usuzovati, že vývoj ten uskutečněn b\d ve více parallel- 
n í c h řadách, které v některých postranních liniích značně kon- 
vergují. 
V celku lze však pozorovati, že se uplatňuje zřejmá snaha 
vytvářet! listy dvou článkové, což odpovídá též celkové 
dělbě práce. Vznikají tak t^^picky dvoučlánkové list\x složené ze dvou 
ostře odlišených (odhraničených) článků a to z pochvy a čepele. R a p í k 
listový jest 11 t v a r e m druhotným a vzniká bud 
z čepele aneb často též z pochv\x Dle toho jsme 
oprávněni rozeznávati pochvové a čepelové řa- 
p í k (Scheiden- a Spreitenblattstiele) . Již H. Wydler^) podot^řká, že 
úplný list sestává z pochvy, čepele a řapíku, což ještě přesněji vyjádřil 
Velen ovsKÝ^) ve své theorii jednoduchých a dvoučlánkových listů. Ovšem 
že takový úplný list jest již tvarem odvozeným. 
Pochva může se prodlužovati v útvar}" ligu lamí, jichž pů- 
vodní tvar představují volná postranní p o š e v n í ouška. Splynutím 
přívodně volných oušek poševních vzniká ligula (jazýček) aneb ocvea 
G. Colomb, Recherches sur les stipiiles, p. 75 (conclusions), 1887. 
Podrobně vykládám názor}’ své v práci, která co nejdříve bude uveřejněna 
v ,,Annales Jardin Botan. Buitenzorg." 
3) Wydler, Botan. Zeit. II. (1844) S. 02(5. 
•*) V e 1 e n o v s k ý, Srovn. morfo). II. díl.. 
XXVI. 
