12 
Typické pochvy bez poševních oušek jsou celkem vzácné, velice 
krásně jsou na př. vyvinuty u Hagenia abyssinica Willd. (tab. II. obr. 1). 
Listy stromu toho mají veliké lichozpeřené čepele, při čemž lze pozorovat! 
mezi normálními jařmy druhá, o mnoho menší, někdy i zakrnělá. Veliká 
pochva jest na vnější straně hustě huňatá a jde pravidelně až k samé čepeli, 
takže zde vidíme typicky dvoučlánkový list. Někdy, ač vzácněji, vsunuje 
se mezi pochvu a čepel krátký řapík. 
Také přízemní listy u Geum urbanum L. mají zřetelné pochv\- bez 
oušek, sťižující se zvolna v řapík, kdežto listy lodyžní mají veliké, krátce 
přirostlé, listovité palisty, které se podobají dolenímu listovému jařmu. 
Waldsteinia trifolia Roch. má dlouze řapíkaté přízemní listy; její 
dlouhé žlabovité řapíky přecházejí na basi v dokonale objímavé, po kraji 
odstálé, brvité, malé pochvy bez poševních oušek. Podobné jest tomu 
i u Waldsteinia geoid es Wílld., jejíž přízemní listy mají sice 
malé, avšak zřetelné pochvy, jež netvoří poševních 
oušek, kdežto na kvetoucích lodyhách nalézají se 
krátce přirostlé palisty. 
Tento dimorfism palistových útvarů jest zvláště pozoruhodný, ježto 
ukazuje, že t. z v. přirostlé palisty odpovídají pochvám s oušky, která se 
teprve druhotně vytvářejí. U Waldsteinia nelze naprosto předpokládat!, 
že typické pochvy přízemních listů vznikly z přirostlých palistů. Pozoru- 
jeme však u celé řady Rosaceí, jak se vlastní část poševní pozvolna zkracuje 
a poševní ouška zveličuji, až konečně pochva zb}řvá jen jako rozšířená base 
řapíku, ku které přirůstají poševní ouška jako t. zv. palist\'. 
Též Rosa simpUcifolia Salisb. má dle Lubbocka') pouze pošvitě roz- 
šířené řapíky, poševní ouška, jež se objevují pi‘avidelně u rodu Rosa, nejsou 
však vytvořena. 
Metamorfosa pochv}* neděje se však vždy právě naznačeným způ- 
sobem. LT Aruncus silvestey Kostel, mají nejdolejší list}’ lodyžní pošvitě 
rozšířené řapíky, tyto pochvy redukují se pak postupně u následujících 
listů, ouška poševní však nevznikají, takže prostřední a hořejší listy lodyžní 
nemají vůbec stipularních útvarů přisedajíce přímo bezpoševným řapíkem 
k lodyze. 
V obsáhlém rodu Potentilla mají palisty zřejmě ráz poševních oušek 
a nejsou nikdy (aspoň na přízemních listech ne) úplně volné. Th. Wolf-) 
charakterisuje ve své klassické monografii stipulární útvar rodu Potentilla 
takto ,,Alle Potentillen besitzen am Grunde ihrer Blattstiele zwei einfache 
Nebenbláttchen, welche meistens mit ihrem unteren Teil, wenigstens bei 
den Grundbláttern, dem Blattsticl jederseits mehr oder weniger lang an- 
gewachsen sind, oben aber in freie Ohrchen auslaufen. Manchmal sind dic 
P Lubbock, 1. c. p. 494. 
-) T h. Wm If. IVIonographie der Gattung ^Potentilla, Bibl. Botan. Bd. XVI. 
(1908), str. 20. 
xxyi. 
