4 
Od základny Josefovské odvozen}^ jsou trigonometrickou triangulací 
délky všech stran trojúhelníkových celé triangulace rakouského měření 
stupňového a také základen zkušebných, s trojúhelníkovými stranami 
hlavní sítě místními sítěmi t. zv. základnovými spojených. Základny 
zkušebně, jež jsou v hlavní síti účelně položeny a přímo měřeny, podávají 
zkoušku správného přenášení délek trigonometrickou triangulací a tím 
též skutečné* její přesnosti. 
V království Českém jest takovou zkušebnou základnou základna 
u Chebu. Tato byla měřena r. 1873 zmíněným již rakouským měřickým 
přístrojem základnovým a místní triangulací připojena jest ku trojúhel- 
níkové síti I. řádu království Českého, založené na hlavní základně Jose- 
fovské. Zbližná délka Chebské základny jest 4188 m. Podrobnosti výpočtu 
jejího uveřejněny jsou v V. svazku díla ,,Astron.-geodaet. Arbeiten“. 
Trigonometrická triangulace měření stupňového přepíná území krá- 
lovství Českého sítí trojúhelníků prvého řádu, jichž délky, jak bylo již 
uvedeno, odvozeny jsou od přímo měřené základny Josefovské určením 
vodorovných úhlů těchto trojúhelníků. 
Jak patrno, jest tedy vedle přesného měření základny podstatným 
úkolem trigonometrické triangulace přesné méření vodorovných úhlů těchto 
trojúhelníků, ježto t 3 do vedle známé délky základny podávají podstatné 
prvky ku počtářskému řešení trigonometrické sítě. Vědecky správnému 
odvození vodorovných úhlů jest tudíž vzhledem na jejich důležitost věno- 
vati tu největší péči. 
Při trigonometrické triangulaci Cech užito bylo ku měření vodorov- 
ných úhlň methodv měření směrů v řadách a skupinách dle zásad usne- 
sených na valném shromáždění sdružení pro evropské měření stupňové 
v r. 1867, kterýžto postup měřický bude podrobně nastíněn ve svých 
základních bodech. 
Aby body učiněny byly viditelnými na patřičné vzdálenosti, odpo- 
vídající délkám trojúhelníkových stran, jež v síti České I. řádu jsou 
v krajních mezích 18 až 98 km, průměrem as 50 km, označeny tyto body 
bncl dřevěnými čtyřstěnnýrni pyramidami vhodné výšky, neb užito bylo 
k označení heliotropů dle úpravy Ber tramo vy. 
Označení se řídilo poměry atmosférickými a vzájemnou polohou bodů. 
Obyčejně se kombinovaly uvedené způsoby, by se urychlila práce. 
Způsob označení bodů heliotropy podává obecně přesnějších vý- 
sledků měřických nežli označení pyramidou, ježto obraz sluneční helio- 
tropem vytvořený ve směru záměrné ve vhodné době, při níž též výhradně 
pozorováno bylo, dovoluje zaměřiti s velikou přesností vzhledem na jasnost 
a stejnoměrnost obrazu. Naopak zaměření na pyramidu, jednak nesou- 
měrností tvaru zaměřeného předmětu, jednak stranním nestejnoměrným 
osvětlením jeho, ztrácí na přesnosti. Jednoduché spojení těchto výsledků 
různé přesnosti způsobuje sice pochyby s vědeckého stanoviska, voleno 
bylo ale při těchto pracích z důvodů hospodářských, ježto rozdíl ten jest 
XXVII. 
