menným pruhem. Má za to, že vyznačuje rozsedlinu, podle níž rulové hory 
byly vyzdviženy a to od české strany, čímž vytvořil se příkřejší svah, 
jímž do Cech Český Les zapadá. O způsobu, jak vyplněna byla, se nezmi- 
ňuje. K a t z e 1 '^) poukazuje na to, že na některých místech přestupují 
sousední horniny pruh. Kdyby byl vrstvou, jak Hochstetter mínil, musil 
by býti bez V 3 >jimky uložen mezi oběma na hranici. Není tedy vrstvou 
(horizontem), nýbrž žilou. W o 1 d ř i c Id) přidržuje se druhého z obou 
názvů Krejčím navržených, nazývaje útvar náš pruhem, jinak však zcela sdílí 
názory Krejčího. F. E. S u e s S'^) vytýká shodu ve směrech pridiu křemen- 
ného (,,Quarzzug“) i vrstev českoleské ruly a klade důraz na okolnost, že 
přece celkem leží na hranici dvou odch\dně vvtvořených hmot horských, 
rul}^ na z. a amfibolitového pohoří na v. Pro t\^ příčin\r jej považuje jako 
Krejčí za výplň podélné pukliny horské. Jak vznikl pruh náš, představuje 
si způsobem podobným, jak naznačili Leh m a n n a W e i n s c h e n k 
pro pruh bavorsk}/. Horotvorným tlakem a sjížděním sousedních ker 
podél trhlin\' rozdrceny a velice proměněny bxd}^ pruh\" porí^TÍcké žuhg 
což se stalo závěrem horotvorných pochodů. Vidí tecK S u e s s v pruhu 
nejlepší doklad přeměn}^ pouze tlakové a povrchové. Vlastní pruh česk}/ 
začíná podle něho teprve u Brodu n. Lesv, a sahá až po obce Frauenreuth 
a Ctiboř (Stiebenreuth) (3 Jo sz. od Tachova). Délku jeho udává skoro 
na 65 Aí/ř. Reinisch**) hledá pruh mezi Folmavou a Halsem a po- 
važuje jej za stejný zjev jako křemence Šumav}' a Českého Lesa, zova 
jej ,,Quarzitzug“. Tvrdí, že oba pruhy, česk\t i bavorský, jsou provázeny 
horninami rozdrcenými t. zv. břidlicemi pruhovými (Pfahlschiefer), žlutavě 
šedými až zelenavými, skoro vždy páskovanými a zvrstvenými, také však 
celistvými nebo okatými. K. S c h n e i cl e H) spatřuje v pruhu českém 
s jedné a v pruhu bavorském s druhé strany tektonické meze Českého Lesa, 
jenž se tímto přímočarým ohraničením a poněkud odchylným směrem 
vrstev jeví vklíněnou krou a pojítkem mezi českým massivem a severními 
horstvy oblouku varistického. P u f f e r®) sleduje místa, kde je český pruh 
křemenný řekami prorván a odtud vyvozuje důsledky pro epigenetický 
původ koryta jejich a křídovou pokrývku Českého Lesa a Šumav}’. Zmi- 
ňuje se o potoku Rappendorfském, jenž pruhem naším napříč proniká, 
a o Čerchovce, která poblíž Trháno va široký průlom vyhlodala v stěně 
křemenné strmící mezi ndovým a žulov}hn okresem. Poch}'buje, že by 
®) Katzer: Geologie von Bóhmeii, 1891, 2. vyd. 1902, str. 231 a n. 
J. Woldřicli: Všeobecná geologie se zvláštním zřetelem na země 
koruny české, 1903, str. 42 a n. 
F. E. Suess: Bau und Bild der bólimischen Masse, 1903. str. 79 a n. 
®) Dr. K. Reinisch: Entstehung und Bau der deutschen Mittelgebirge, 
1910, str. 17. 
’’) Dr. K. Schneider: Zur Orographie und Morphologie Bolimens, 
1908, str. 2 a n. 
®) Dr. Lorenz Fuffer: Dei Bóbmerwald und selu 'Verháltnis zur 
mittelbohmischen Rumpffláche. Geogr. Jahresb. aus Oester. 1910, str. 145. 
