7 
500 m, babylonské údolí obepínající. Údolím příčným, 60 m hlubokým, 
jímž béře se umělá Česká Bystřice, jest na jihu oddělen od Skály, na s. 
pak zvolna se snižiije a přechází u výš. bodu 550 v část peckou. Pruh ne- 
vchází do Skály, ale uhýbá se k z., běží k Teplé Bystřici podél východního 
kraje louky Jandovské, přestoupí Teplou Bystřici i silnici čerchovskou 
a jako mohutná křemenná stěna as 4 m v}^soká v návrší 150 m dlouhéin 
podél umělého Kneippova potůčku zakončuje. 
R. 1910 rychleji vybirali štěrk z lomů na 
,,Dlažbě“ v severní části ,, Kamene". Odklizem 
vznikla stěna, rovnoběžná s hlavními puklinami, 
0 směru s. 23'^ z. a sklonu 79® v. Objevil}' se 
čerstvější, méně zvětralé křemence, makrosko- 
pickým vzhledem památné (obr. 3.). 
Hojně se nalézal čerstvý, nezvětralý kyz 
železný v světle zelených, jemně zrnitých čočko- 
vitých partiích, měřících v průměru několik cm až 
1 dm. Kůru jich tvoří podobná hmota červcnavá 
a hnědá, neboť kyz její zvětral na limonitové 
pseudomorfos}', většinou však zůstaly prázdné 
dutinky obrysu krychlového a hnědelem jejich 
se kůra zbarvila více méně sytě. V žilách kře- 
menných, jež zbarvenou hmotou pronikají anebo 
ji se všech stran oblévají, objevíme druzy bílých 
křemenných krystalů as 1 cm vysokých i vyšších, 
štíhlých, jen na konci zcela volných, hlavně kolmo 
k povrchu dutin vyrůstajících; řidčeji klade se 
kr}’stal přes kr}rstal do shluku. 
Také v části nej jižnější, kde se pruh za silnicí 
čerchovskou naposled objeví, obnaženy byly čer- 
stvým odklizem r. 1911 zelenavé nczvětralé polohy 
o směru s. 4® z. a sklonu 90® třpytící se kyzem. 
z. 
Hornina z pruhu na 
,, Dlažbě". Žíly křemene 
bílého s dutinami druzo- 
vitými oblévají kusy hor- 
niny původní s dutinkami 
po kyzu. V nezvětralém 
jádře světlezeleném (na- 
hoře) zachoval se kyz čer- 
stvý. Dutiny označeny 
černě, hornina původní 
tečkována, část její ne- 
zvětralá obňata čarou 
čárkovanou, ostatek kře- 
men. Zmenš. na Vi- 
O něco jižněji objevily se pukliny směru s. 2® 
a sklonu 67® v., jichž se při odklizu s výhodou 
užívá. V polohách zelených probíhají slabě 
zvlněné i rozvětvené žilky křemenné, kyzové 
krychličky dosahuji 2 mm, obyčejně jsou však menší, pokrývajíce lomné 
plochy jako zlatý prach. 
Řidčeji bývá, jak v lomu na ,, Dlažbě" zpozorujeme, křemenec kyzem 
tak proniknut, že se klade téměř krystal vedle krystalu a po vylorržení 
kyzu pusobi křemen dojmem horniny bublinaté. 
Podivným zjevem v lomu na ,, Dlažbě" jest slepenec. Obsahuje du- 
tiny zaoblených stěn (obr. 4. uprostřed) zcela podobné negativním oblázkům 
a ozdobené drobounkými křišťály 1 — 2 mm měřícími. V základní hmotě 
XXX. 
