8 
křemenné, kteráž chová místy zelenavá pelitická políčka (na obr. 4. 
tečkována), leží oblázky křemenné as 2 cm veliké i větší, zaoblené, na po- 
vrchu přejemně dňlkaté. Mnohé z nich však jsou jako se stran smáčklé, 
ukazujíce jemné, velmi málo zakřivené konkávní vmáčkliny často i tvaru 
žlabovitého, jež se v hranách stýkají. Činí poněkud dojem hranců a připo- 
mínají ,, datlový křemenec" literatury. Jsou také slepence šupinaté nebo 
převážně psammitické a pelitické. Jsouce méně pevné než ostatní hornina 
pruhu, rozpadají se snadno podle zvlněných ploch, které se zbarvením 
hnědelov 3 un oku prozrazují. Tento výsk\'t svědčící původu sedimentár- 
nímu považuji za velice důležitý. 
Prohlížím e-li čerstvé zelené kamení kyzem bohaté pod drobnohledem, 
zjistíme i v žilách křemenných hojný p^uit kr^^stalonomick}^ omezen<^ 
velikosti rozmanité. Křemeny zhášejí dosti pravi- 
delně, mají přímé obrj^sy a obsahují kromě hojných 
kapaln\xh uzavřenin v řádkách ještě poněkud větší 
zelená zrnéčka (až 0'02 mm) i sloupk)^ o lomu dosti 
vysokém bez pleochroismu a o dvo j lomu slabém as 
apatitu náležející. K celkovému zbarvení horniny 
hlavně přispívají drobné šupink}' slíd^" mezi křemeny 
i v nich, mající velikost 0-07 mm i větší, vyšší 
polarisační barvy, lom menší apatitu a tvar útržků 
laločnatých a třísek. Některé prosvitají slabounce 
zeleně, výjimkou objeví se šestiboká nažloutlá de- 
stička biotitu, sotva 0’02 mm veliká. Místy je slída 
seskupena v řádkv a obrazce laločnatých obrysů. 
Některé řádky jeví silný pleochroisimis do hnědá, ač 
jsou téměř bezbarvé a náležejí patrně biotitu vy- 
bílenému, tím spíše, že plošk}" basální ukazují inter- 
ferenční kříž v konoskopu. 
V částech hornin^" mezi žilkami je struktura 
spíše trámcovitá, jež asi vznikla vniknutím křemene 
do puklin původních živcii nyní zmizelých. Křemeny 
zde zasahují zubatě do sebe, zhášejí pravidelně a 
mají kol sebe věnce drobnějších kr}'stalů jinak orientovan^/ch. Také pěti- 
úhelníkové obrys v jsem pozoroval v\"plněné pleochroickou slídou a křeme- 
nem. Jsou to as výplně dutinek po kr^^stalcích k}'zu. Křemeny v^^plňují také 
políčka nepravidelně pol 3 'gonální, kosočtvercová, obdélníková i čtvercová 
a pak undulosně zhášejí. Některé křcmen 3 ^ však jsou značně veliké a majíce 
kraj mnohonásobně laločnat 3 Ú zhášejí pravidelně. Lze je považovat! za 
zbvtkv křemenů původní liornin 3 ’. Skrovně jsou naznačeu 3 ’ v některých 
V3>brusech známk3' bývalé texturv lentiknlární, rovněž vzácné jsou zacho- 
vale zb 3 ’tk 3 ’ skvěle bílého živce, rozdrobeného podle ploch štěpii 3 ''ch a pro- 
niklého podle nich útlými, rovnými žilkami křemene. Přesnějšího určení 
však živce t\' nepřipouštějí. 
Obr. 4. 
Slepenec z lomu na 
„Dlažbě". Nahoře tři 
oblázky, uprostřed du- 
tina oblých stěn, vy- 
ložených krystaly, a 
r' právo lasturovitě 
prohloubená plocha po 
odpadlém oblázku. Ze- 
lenavé pelitické partie 
tečkovány. Zm. o ’/ 2 - 
XXX. 
