]2 
a mezi nimi sedí sytě zelené, trochu pleochroické, laločnaté útržky a třísky 
velmi jemnozrnné, jen výjimkou žlutých a červených barev polarisačních, 
hlavně však barev nízkých. Tyto patrně náleží chloritu. Některé jsou se 
staveny v řádkách, prozrazujíce původní polohu nerostů (amfibolů?), 
z nichž vznikly. V jiných výbrusech poutají oko negativní krystaly po 
pyritu, z nichž některé obsahují ještě hj/droxyd železit}?, jiné však jsou 
vyplněny laločnatou mosaikou sekundárních křemenů. 
Uvážíme-li, že jsou zde živce více méně idiomorfní, že chloritové 
destičky sloupečky tvořící mohly povstati z pyroxenu anebo amfibolu 
a že zde v okolí jest hojnost hornin amfibolem bohatých, musíme uznati, 
že tato část pruhu pravděpodobně povstala zkřemeněním hornin amfiboli- 
tových. 
Od místa popsaného as 300 m na ssz. zas se objeví zelenavý štěrk, 
ale brzo ustoupí čistému štěrku křemennému. Kde se pruh nejvíc Peci blíží 
(mezi v}/š. bodem 528 a brusírnou), vystupuje obnažená skála křemence 
žlutočerveného s bílými žilami, prostoupená puklinami směru s. 5'^ z. 
a sklonu 71° v. Zde dosahuje pruh největší mocnosti. Oba boky se příkře 
svažují, zvlášť bok východní. Šířka vjmiklého hřbetu je as 50 m, že však 
až na vrstevnici 497 m dole jsou patrny stopy pruhu, je zde pruh patrně 
nejširší a nejvyšší maje výšky nad brusírnou 61 ni a šířky 370 ni. Také zde 
je dosti čtvercových dutinek po pyritu a políčka vyplňuje mosaika pletiva 
slídového vysokými barvami polarisačními svítícího. V trhlinách rozpu- 
kaných křemenů původních spatříme nejmenší lupínky slídy. 
Potom jest lesní půdou skála přikryta, až teprve těsně u brusírny na 
severním úbočí ,,Výslavky“ zvedá se mohutná skála křemencová jako zed 
as 6 m vysoká s hřebenem křivolakým v délce as 50 m. Hlavní puklin \' 
mají směr s. 8*^ z. a sklon 7P v., také však s. 3'^ v. a sklon 68® v. Na západě 
na kraji lesa těží se z boku pruhu v těchto místech štěrk. 
D. Pruh křemenný u Chodova a Klence. 
Mnohem nápadněji než u Peci vystupuje pruh ve ,, Skále" chodovské, 
nejsa lesem zakryt. Jako u Ces. Kubice i zde úbočí západní jen ne- 
patrně se snižuje (as o 5 m) a za krátko přechází v rovinku ,,Na loukách", 
za níž zas třeba stoupati k hřebenu spojujícímu výškové body 594 a 523 
(obr. 5). Nad východní rovinkou ,,Pod skalou" zvedá se pruh 10 až 20 m 
vysoko maje absol. výšku 525 m. Jdeme-li od brusírny, spatřujeme zprvu 
jen kamenné moře, potom však mohutnou ,, Skálu" nevětrající. 
K obci Chodovu postupuje souvislým pásem pěti vrcholky rozčle- 
něným, jistě 300 m širokým, odklizem však otevřena a zajištěna jest 
mocnost as 50 m. První dva vrcholky, od jihu počítáno, mají kamení 
velmi tvrdé, vrchol čtvrtý je nejbohatěji bílými žilami žíhaný na úbočí 
jižním, kdežto severní úbočí vrcholku třetího má nejvíc hmoty práškovité. 
Vrchol pátý je nepravidelně rozpukán}/ a zaoblený. Tu jsme na dotyku 
XXX. 
