4 
jádra chovající, jak tomu je také u Olpidium Brassicae (obr, 2, 6). Tato 
láčka nevyrůstá tak pravidelně radiálně, jak tomu je u právě jmenované 
Chytridiacee, nýbrž často nepravidelně se kroutí (obr. 7, 18), ale přece jenom 
většinou skrze rhizodermis z kořenů ven vyniká (obr. 22). Zoosporangia 
jsou různé velikosti i různého tvaru, zpravidla jsou malá zoosporangia 
tvaru kulovitého, velká zoosporangia nucena jsou však prostorovými po- 
měry hostitelské buňky vžiti na se tvar ve j čitý nebo elipsoidní (obr. 20, 
21, 23). Často chová infikovaná buňka pouze jediné zoosporangium, 
Obr. 23. Příčný řez kořenu se zoosporangiemi Olpidium 
Salicorniae. (Reich. imm. Y 2 C. ok. 6.) 
nejsou však vzácné případy, kde dvě i tři zoosporangia v jedné buňce jsou 
přítomna (tab. obr. 3, 4, 5). Vyprázdněná zoosporangia většinou se různým 
způsobem scvrkují (obr. 6, 21). 
V jiných případech vznikají z bezblanných parasitů trvalé cysty. 
Ty jsou také různě veliké a různého tvaru, menší cysty jsou kulovité, 
větší však ve svém tvaru řídí se tvarem buňky hostitelské (obr. 24). Vy- 
značují se tím, že opatřeny jsou hladkou, velmi tlustou blanou, sestávající 
Jí několika vrstev (tab. obr. 1, 3), na níž lze rozpoznat! zevní blanku tenčí 
a vnitřní tlustší, zvrstvenou. Cysty obsahují hustou plasmu s četnými, 
různě velkými zrnk 3 % která zajisté představují reservni látky. Vedle toho 
jeví vakuoly a tukové kapky. V každé C 3 ’stě možno stanovití jedno nebo 
dvě jádra (obr. 19, 25, 20). 
^CXXI. 
