s 
z přímého pozorování ničeho nemohu sdělili. Podařilo se mi však na pre- 
parátech objevili zajímavé zjevy, které lze uvésti ve vztah k infekci. 
Lze totiž často shledali v buňkách kořenové pokožky trubičky,, 
které od zevní stěny ku vnitřní probíhají a jejichž vniknutí do buňky 
hypodermální tolikéž často lze stanovili (obr. 15 — 21). T^do trubičky, 
někdy jenom ve způsobe čípků od zevní stěny kořenové pokožky do vnitra 
buněčného vyčnívají, aniž dosahují protilehlé stěny tangentiální (obr. 15, 
21) Úzké lumen vždycky lze v těchto trubičkách dokázali. Konec tru- 
bičky je budto zakulacen a jak se zdá uzavřen, anebo je jakoby useknut 
a otevřený (obr. 15, 16). Na svém konci nebo i ve svém průběhu trubička 
může jeviti různé naduřeniny (obr. 16, 18). Nejčastěji jeví tvar slabě se 
sůžujicí nálevky, při čemž rozšířený její počátek přisedá k zevní stěně ko- 
řenové pokožky. 
Všecky buňky h\'podermální, do kterých tjdo trubičky vedou, jsou 
infikovány Chjdridiaceou Olpidium Salicorniae, neboť možno v nich do- 
kázali budto různá vývojová stadia tohoto cizopasníka, anebo aspoň 
prázdné blány zoosporangia (obr. 15 — 21). To mne přesvědčilo, že zmíněné 
trubičky jsou v nějakém úzkém spojeni s cizopasníkem, a sice s jeho infekcí. 
Myslím totiž, že zmíněné trubičk}^ ukazují cestu i způsob, jak cizopasník 
do hostitelské buňky vniknul. Pochod ten představuji si takto: Zoospora 
(rej divý výtrus) usadí se na zevní stěnu pokožkové buňky kořenové a na 
tomto místě počne blána buněčná růsti a do vnitra buněčného se vchlipo- 
vati (obr. 15). Na konci této vchlípeninky nalézá se cizopasník. Dalším 
prodlužováním se bere na se vchlípenina tvar dutého čípku nebe trubičky 
nálevkovitě se súžující, která dosahuje vnitřní tangentiální stěny buňky 
pokožkové a s touto stěnou sroste. Cdzopasník na konci trubičky se nalé- 
zající, podráždí i tuto stěnu ke vzrůstu do vnitř buňky a tak vznikne vchlí- 
peninka, večnívající do vnitř buňky hypodermální. Zde však se záhy 
vrchol vchlípeninky rozpustí, a cizopasník vnikne do buňk}^ samotné. 
Otvor trubičky potom zaroste Třeba podotknouti, že bjdy nalezenj' za- 
rostlé i otevřené infekční trubičky (obr. 15 a, 20, 21). V některých pří- 
padech, jak dle nálezů na svých preparátech soudím, může se infekční tru- 
bička otevříti již v pokožkové buňce kořenové, a cizopasník vnikne do 
vnitra buňky pokožkové. Ale mříže se přiložili ku vnitřní stěně této buňky, 
dáti podnět ku V 3 dvoření nové infekční trubičky (obr. 17) a tak se konečně 
do hypodermálni buňky do.stati. 
Výslovně třeba také vytknout!, že trubičkovité výrůstk}' blány bu- 
něčné, jež jsme jakožto infekční zařízení právě popsali, nemají nic společ- 
ného s čípkovitými nebo tjTinkovitými výrustk}’, které u leckter^Th 
rostlin vyčnívají do nitra rhizodermálních buněk. U Salicomie sice dosti 
často shledáváme bradavkovité stluštěnin}.' bláii}' kořenových chloupků 
anebo i zevních stěn pokožkových (obr. 21), ale t}' se značně liší od infek- 
čních trubiček. Jsou solidní a nízké a nalézáme je také v kořenech, které 
vůbec nejsou infikovány Clndridiaceou Olpidium Salicorniae, kdežto 
XXXT. 
