3 
Z toho integrací: 
d X 
d s 
d z 
d s 
+ § ř = Cl, 
— § i X = Co, 
kdež Cl, c -2 jsou integrační konstanty; pišme tyto rovnice ve tvarn 
T 
d X 
d s 
d z 
d s 
Cl — § ? ^ 
Co d- § i X 
( 1 - 
Dělením dostáváme difíerenciální rovnici hledané křivky 
d z __ Co + 
d X Cl — § 2 
z níž separováním proměnných a integrací dostáváme obyčejnou rovnici 
její ve tvaru: 
í) i + & í D — Cl + 2 Co -T = Cg, 
kde Cg jest nová integrační konstanta. 
Jak z rovnice vidno. nabude vlákno protékané proudem a stojící 
kolmo na homogenním magnetickém poli tvaru kruhového oblouku, 
a nikoliv tedv řetězovky, jak m\dně uvádí Sperling,*) veden jsa patrně 
nesprávnou analogií. 
Hodnotu integračních konstant stanovíme velmi snadno: Koncové 
bodv vlákna mají souřadnice 
.4 (o, d), B {o, — d), 
platí ted}' 
ip i í/“ 2 L\d = Cg, 
.ý) I d~ J— 2 c-^d Cg, 
toho 
c, =0, 
Cg = ^ ř d-. 
Je-li t úchylka vlákna z polohy nullové, kd}" vláknem proud nepro- 
chází, jsou souřadnice bodu C (/, o), ted}' máme 
iý í /- -f 2 C,g t = i Ú“ 
a z toho dále 
*) Sperling: Beitráge zur Kenntnis der Selenzellen. Giessen 1908 (na str. 13.). 
1 * 
XXXIV. 
