8 
Část experimentální. 
Poněvadž ii Einthovenova galvanometru, jak je staví Edelmann 
v Mnichově, není, jak se zdá, homogenita pole po celé délce vlákna zacho- 
vána, a ježto také jednotlivé konstanty stroje nelze snadno a přímo měřiti, 
impro viso val jsem si Einthovenňv galvanometr sám. 
Při konstrukci nejednalo se mi přirozeně o to, abych dostal stroj 
tuze citlivý, jako spíše o to, aby při něm byly co možná splněny všechny 
podmínky, jež jsem v prvé části při odvozování formule pro intensitu 
supponoval. 
Pole velmi homogenní získal jsem mezi pólovými nástavky malého 
elektromagnetu s jádrem ze šablonového plechu průřezu čtvercovitého 
o straně 4 cm. Pólům bylo lze dáti libovolnou distanci. Jako pólových 
nástavků užíval jsem 0'5 cm tlustých železných desek, jichž roviny byly 
na soustruhu hlazeny. Výška desek 20 cm, šířka 8 cm. Jedna z desek 
byla pevně přišroubována k pevnému pólu elektromagnetu, takže střed 
desky byl 2 cm nad jádrem elektromagnetu. Na různých místech při kraji 
desek byly nadělány otvory H pro mosazné šrouby. Na tyto šrouby 
nasadil}/ se přesně 0'5 cm vysoké, mosazné válečky, pak 
druhá deska a vše pevně k pevné desce přišroubováno. 
K desce přiražen druhý pohyblivý pól elektromagnetu 
a pevně utáhnut. Tím získal jsem mezi deskami štěrbinu 
všude stejné, neměnitelné šířky 0'5 cm. 
Jednoduché zařízení na držení vlákna bylo namonto- 
váno na pevné desce (obr. 2.). 
Přímo na kraji podél delší strany byly přidělány 
šrouby A, B\ po těch pohybovaly se ploché matice C, D. 
Na matici C připevněna na galalithové isolaci E tyčinka F, 
s vertikálním do polovice tyčinky zasahujícím, jemným 
zářezem pro vlákno. Na matici D přišroubována neisolo- 
vaně tyčinka s malou velmi lehce pohyblivou kladkou G. 
Na výřez v kladce, o nějž se vlákno opírá, byl kladen 
zvláštní důraz. Shledal jsem totiž při předběžných po- 
kusech, při nichž užíval jsem kladky s úzkým výřezem pro 
vlákno, že galvanometr nedržel nullu. Tomu odpomohl jsem 
tím, že jsem zářez v kladce udělal ve tvaru širokého (3 mm), přesně V}^- 
soustruhovaného válečku. 
Na maticích přiletovány indexy, jež udávaly na stupnicích vně na 
desce připevněných přímo vzdálenost středu kladky G od spodního konce 
zářezu v tyčince F. a tak délku vlákna "Id. Jako vodivého vlákna užíval 
jsem platinových, měděných a .stříbrných drátků průměru 0-0150 — 0-025 ««« 
od fy. Idartmann a Braiin ve Erankfurtě. Drátek přiletován na tyčinku F, 
procházel zářezem, a splýval opíraje se o kladku dolů, kde byl zatížen 
olověným závažíčkem. Ab}' snad různě těsným stykem vlákna s kladkou 
Obr. 2. 
XXXIV. 
