2 
Studovali experimentálně posunutí kliček při vzniku inkarcerace 
se nám však nedařilo, ježto při volných brankách, protažená klička střevní 
snadno vyklouzne z umělé branky, neb se z ní vysune svou tíží, tahem za 
odvodnou její část neb i za příslušné mesenterium. Kontrakcemi stěny 
střevní, vyvolanými faradickým proridem, nebylo rovněž možno než pro- 
táhnouti umělou brankou nanejvýše snad jen minimální část stěny střevní. 
Vzhledem k těmto okolnostem bylo možno studovali experimen- 
tálně děje ty teprve ve formě dokonalého již uskřinutí, kdy přibylo ob- 
sahu střevního tolik, že se jím dilatovala jak klička přívodná, tak i uskři- 
nutá a kdy vzrostl i tlak ve střevě tak, že se dal očekávali i jeho účin na 
průběh či na rozvoj změn polohy a formy kliček postižených. 
Za okolností takých nemusí býti a také ještě nejsou vyčerpány ony 
malé síly reakční, zahajující děj inkarcerační, ale stěna střevní začíná 
se již poddávali účinku stagnujícího obsahu. Vedle pevnosti stěny střevní 
přichází tu k platnosti i tažnost její; dále záleží na velikosti branky, na 
formě její, na intensitě sevření kličky v brance, na vzájemné posici částí 
kliček před brankou, za brankou a pod. Ve stavu tom jeví se nám střevo 
sice ještě jako měnlivý iitvar živý, ale přece již blízký útvarům pevným, 
u nichž možno nejen měřili jednotlivé složky sil zúčastněných na ději 
inkarceračním, nýbrž i stanovití jejich účin mathematicky. 
Pokusy naše, jež v dalším uvedu, provedeny na živém střevě psím, 
ale střevo vždy intensivně uskřinuto uměle, by se zjistilo, za jakých pod- 
mínek inkarceračních jest posunutí kličky střevní neb jejich částí nej- 
snazší neb aspoň ještě možné. 
Pokusy, 
směřující k řešení přesunutí větších, menších oddílů klíčky uskřinuté, 
uspořádány takto: 
Pes narkotisován aetherem, dutina břišní široce otevřena ve střední 
čáře. Pokus započal vždy nejdříve s kličkami distalního konce ilea, pak 
, postupováno k počátku jejuna. Mimo povytaženou kličku, určenou k po- 
kusu, všechny ostatní části tenkého střeva ponechány v dutině břišní 
a chráněny teplými rouškami, smočenými v roztoku fysiologickém. Pole 
operační poléváno nadále týmž roztokem každých 5 minut. Ježto se při 
umělé inkarceraci za injekce emulse oleje ricinového do přívodné kličky 
nedaly nijak měřili síly účinkující na stěnu střevní, prováděny pokusy 
čistě fysikalně. 
Přiměřeně teplý roztok fysiologický, udržovaný v kovové poniklo- 
vané nádržce 5 litrové (obr. 1. M) pod tlakem ýj — 1 atmosféry, veden 
rourami gumovými ku kovovému násadci tvaru V (obr. l.p). Rourky 
ty byly průsvitu as Jú ^ stěna jejich byla sesílena nepoddajnou vložkou 
(roury na pumpování vzduchu do kol velocipédu) . Stlačený roztok fysio- 
logický vnikal nejen prodlouženým odvodem do střeva, 115/brž zabíhal 
současně do druhého ramene, jež bylo spojeno se rtuťovým manometrem 
XXXVII. 
