16 
! 
v uskřiniitou kličku zase uzavřel a to tak pevně, že příštím vtlakem vznikly trhliny 
na serose konvexity i při úponu mesenterialním kličky přívodně. Když se nato 
sevřená část opět uvolnila a roztok silně naplnil a dilatoval uskřinutou kličku, začala 
se tato poněkud otáčeti. Otáčení přívodného ramene mesenteriem k rameni odvod- 
nému pokračuje i při následující injekci a pak ještě více; teprve třetí vtlak povytáhne 
6 cm otočeného přívodného ramene uskřinuté kličky před branku (ku kličce přívodně). 
Lumen do uskřinuté kličky se tu neotevřelo ani následujícím vtlakem, nýbrž pří- 
vodná klička na konvexitě praskla. 
Prvé nepatrné povytažení z uskřinuté kličky událo se v tomto případě druhým 
vtlakem. Pro další pohyb zaujímala klička uskřinutá nevhodnou polohu, takže se 
musila dříve ještě více naplniti a pak vlivem dvou nových injekcí stáčela se konve- 
xitou k mesenteriu ramene odvodného. Otočením se posice zlepšila tak, že příští 
vtlak povytáhl Q cm z uskřinuté kličky směrem orálním. Směr otočení přívodného 
ramene uskřinuté kličky jest tu obrácený, nežli jsme kdy dosud viděli. Příčinou 
jest nejspíše forma branky, jež byla v místě, kde naléhala právě ona klička, vypouklá, 
takže rozpínající se konvexita přívodného ramene našla tu méně odporu než vpředu. 
Při konstrikci brankou nepravidelnou zjištěn byl mnohem větší 
pohyb střeva nežli u branky trojúhelníkové s konkavní spodinou. 
6. pokus: 
Uzávěr přívodně kličky ellipsoidní brankou byl intensivní přes malé zatížení 
20 dkg. Po dvakráte musila se část uskřinuté kličky přesunouti k přívodně 2%, 7^ cm, 
nežli prošlo něco roztoku do uskřinuté kličky. Když se naplnila a roztáhla konečne 
uskřinutá klička, otočilo se přívodně její rameno před odvodně a odvodně uchýlilo se 
konvexitou mediálně a za přívodně rameno; tím umožněna konečně komunikace 
mezi kličkou uskřinutou a odvodnou. 
Zvýšením zatížení branky na 40 dkg přerušila se komunikace do uskřinuté 
kličky, takže novou injekcí přívodná povytáhla dříve % cm z uskřinuté, nežli začal 
protékati roztok do uskřinuté a odtud do odvodně. 
Podobně při zatížení branky 50 dkg povytáhla přívodná klička nejdříve 1 cm 
z uskřinuté, při zatížení 55, 65, 70 dkg vždy pak as 14 z uskřinuté a poté odtékal 
roztok pokaždé hned až do odvodně. Při zatížení 90, 100 dkg nereaguje klička více 
přesunutím, nýbrž tekutina odtéká volně dále. Naproti tomu při zatížení 110 dkg 
se uskřinutá nanejvýš nadmula a zahnula nabyvši formy ucha; uzávěr v ní byl tak 
vydatný, že se v distalní její části odtrhlo kus mesenteria od stěny střevní. 
Přívodná klička přetáhla přes 20 cm z uskřinuté. Uskřinutá, jež měřila pů- 
vodně 15 cm délky, ocitla se tímto před brankou (na přívodně kličce). Effektu 
tak velkého docíleno 13 nevelikými injekcemi. 
Z pokusu plyne, že při ellipsoidní brance a při mírné neb i větší kon- 
strikci přetáhne se velmi snadno vždy část uskřinuté kličky na přívodnou; 
pak teprve roztok protéká dále. 
Zjev ten opakoval se zde s přesností obdivuhodnou a to bez jakého- 
koliv otáčení kličky; teprve při velkém zatížení 110 dkg otočila se klička 
uskřinutá, ale následující vtlak nepřivodil již přesunutí, nýbrž přívodná 
praskla. 
7. pokus: 
Přívodná klička povytáhla brankou 20^2 širokou, konvex-konkavní, 
zatíženou 50 dkg, as 7 cm z uskřinuté, jež povytáhla hned zase 2 cm z odvodné. Na 
to protékal roztok do odvodné. Průtok do odvodné udržel se i při následujících in- 
jekcích. Zatížení branky nezvyšováno dále. 
XXXVII. 
