26 
2. Na častost 'přesunutí 
neměl vlivu pouze tvar branky, nýbrž uplatňovala se tu i hladkost i drsnost 
branky. O vztahu hladké branky k v^^ši kvocientu přesunutí přesvědčili 
jsme se nesčetněkráte tím, že když klička střevní nejevila tendence k pře- 
sunu, natřeli jsme branku sterilní vaselinou; ihned přesunovaly se velké 
části kličky brankou a tak promptně, že k pokusu nebráno nadále žádného 
zřetele. 
3. Uvedme si při jakém zatížení branek vůbec nastal ještě přesun 
a při jakém zatížení se kličky již trhaly. Bylo-li zatížení branky velké, 
zdolal výjimečně sice ještě vnitřní tlak odpor v brance a klička se posu- 
nula jako v 1. pokuse (s brankou konvex-konkavní, 20% širokou, 
při zatížení branky 1 % a při vtlaku 277 mm Hg). V jiných pokusech, 
jako ve čtvrtém (s brankou trojúhelníkovou), v pátém (s brankou nepra- 
videlnou) a v šestém (s ellipsoidní 16 mm širokou), nastal přesun částí 
kličky střevní ještě při zatížení branky 70 dkg. Naproti tomu vznikla při 
témž zatížení (70 dkg) trojúhelníkové branky v třetím pokuse ruptura 
kličky. 
V dalších pokusech objevila se tihlina stěny střevní již při menšíin 
zatížení branky; tak v 16. pokuse (s brankou ellipsoidní 16 mm širokou), 
při zatížení branky % kg, objevila se ruptura na uskřinuté kličce při čtvrté 
injekci a při vtlaku 192 mm Hg\ v 11. pokuse (s trojúhelníkovou brankou) 
při zatížení jejím jen 10 dkg, praskla přívodná klička již při druhé injekci 
vtlakem 256 mm Hg. Než i v 13. pokuse (s ellipsoidní brankou 16 mm 
širokou) a v 15. pokuse (s trojúhelníkovou brankou) stačilo zatížení branky 
10 dkg, by v 13. pokuse praskla uskřinutá klička při vtlaku 205 mm Hg 
a v 15. pokuse rovněž uskřinutá klička vtlakem 197 mm Hg. Z uvedeného 
vysvítá, že zatížení branky či tlak branky na stěnu střevní nehraje sám sebou 
tak význačné úlohy při umělé inkarceraci, jak by se bylo snad zdálo na prvý 
pohled při našich pokusech. 
4. Dlužno přihlédnouti, za jakého tlakíi v nitro střevního a za jakého sou- 
časného zatížení branky kýlní dostavovalo se přesunutí u různých branek. 
V pokusech s brankou konve.x-konkavni 20% rvmi širokou přesunulo se v 1. po- 
kuse celkem 9% cm na přívodnou z uskřinuté a 6 cm z odvodné na uskřinutou při 
vtlaku 280, 288, pii zatíženi branky % Ag- a při vtlaku 280, 277, při zatížení branky 
1 % H- 
v 7. pokuse 7% cm z uskř. na přív. — 2 cm z odv. na uskř. při vtlaku 
250, 325, při zatíženi branky % ^g, 
ve 12. pokuse 16% cm z uskř. na přív. — % cm z odv. na uskř. při vtlaku 
227, 232, 257, 320, při zatížení branky 10 dkg, 
'a při vtlaku 213, při zatížení branky 20 dkg. 
Počítáno-li při všech našich pokusech s počátečním tlakem intraintestinalním 
375 mm Hg, zaviněno přesunutí v prvém pokuse tlakem vnitrostřevním přibližně 
stejným (280, 288 a 277) při zatížení branky % a 1% hg. Naproti tomu v sedmém 
pokuse kolísal vnitrostřevní tlak o 75 mm Hg při témž zatížení (% kg); vezmeme-li 
však průměr z tlaků těch (287) neliší se valně od předešlého případu (281 mm Hg). 
Neméně kolísal tlak vnitrostřevní i ve 12. pokuse při zatížení branky 10 dkg a to 
XXXVII. 
