35 
Konečně zbývá vyšetřili vnitřni tlak roztoku na zakončující část 
klíčky střevní těsně u branky. 
Měřením shledali jsme, že u branky končila dilatovaná klička střevní polo- 
kulovité; o polokouli víme, že má nejmenší povrch při největším relativním obsahu. 
Tlak na stěnu polokoule zakončující 
u branky kličku střevní (obr. 9.) sta- 
novili jsme tím, že jsme si představili 
isolovaný na polokouli oné plošný 
element d F, jenž se rovná 
d cp 
sin (pda] r jest poloměr kulové plochy. 
Případný tlak na onen plošný element 
obdržíme pak násobením průmětu 
tlačené jeho plochy tlakem měrným p. 
Rozložme si dále tento elementarný 
tlak na dvě složky; dP ve směru 
tečny T osy kličky střevní O v brance, 
a v dQ — ve směru kolmém k první 
složce. 
Pak bude; dP = p d F cos qp, 
d Q = p d F sin cp. 
Z toho integrací: 
Obr. 9. 
7T 71 
rYfžír r2n fžfS/r 
= \ 1 pdF cos qp = \ \ pr^ sin cp cos cpdcpda — \ \ py 
Jo Jo JoJo JoJo 
sin2qp d2cp 
d Cl = 
' p f* 
4 
( — cos 2 cp) a = p n r'^ 
=rr” 
Jo Jo 
p d F sin qp = 0. 
Z toho vidno, že by vlastně ani nezáleželo na tom, jakým právě 
útvarem končí střevní klička u branky, když tlak P ve směru kolmém 
k brance rovná se tlaku, který by připadl na průřez střeva těsně před ukon- 
čující partií střevní kličky. 
Jakou intensitou působí tam tlak, uvedeme na příkladě, kde při 
vtlaku 1^4 atmosféry, vystoupl tlak v přívodně kličce na vypouklou 
stranu její na 7-7 kg, na mesenterialní na 6-2 kg a na konečnou část u branky 
jen na .3-1 kg. 
Za účelem snazšího zjištění účinku jednotlivých tlaků v pokusné 
kličce nebude nezajímavo vyšetřiti ještě: 
1. V jakém směru vůbec se uplatňuje tlak v konečné části pokusné 
kličky střevní a specielně pak při občasné průchodnosti průsvitu střevního, 
sevřeného jakoukoliv brankou, 
2. vysvětliti situaci při puknutí pokusné kličky bez předchozího 
posunutí, 
XXXVII. 
3 ^ 
