37 
inkarcero váných kliček dokazují nám totiž, že se na kterémkoliv oddílu 
štěrbinovitého průsvitu střevního vyskytují průsvity tvaru nepravidelné 
hvězdice, nepravidelného trojúhelníku a pod., a to dle shrnutí, dle podél- 
ného zřásnění a dle stlačení stěn kliček střevních různotvarnými brankami. 
Vnikne-li pak kapalina z infundibula do nepravidelného průsvitu dotyč- 
ného, působí tam daným tlakem na stěny jeho, snaží se ho rozšířiti až ko- 
nečně ho učiní průchodným pro tenký proud tekutiny. Tekutina vniká 
tím snáze do nepravidelného štěrbinovitého lumina střevního, čím pří- 
znivěji jest průsvit onen uložen, t. j. čím jest blíže ku střední výslednici 
vnitřních tlaků, čili čím dále jest od mesenterialní strany, neb čím jest 
blíže podélný průměr zakončující polokoule pokusné kličky ke kolmici 
myšlené na umělou branku. 
K účinku tahu, složky to tlaku narovnávacího a k účinku tlaku na 
zakončující polokulovitou část kličky, druží se tudíž další složka vnitř- 
ního tlaku rozpínající či rozevírající infundibulum a eventuelně i průsvit 
střevní, sevřený brankou. 
Tím by byly vytčeny vnitřní děje při mechanismu inkarceračním, 
podmíněné vnitřními tlaky v pokusné kličce, zvláště pak v konečné její 
části, pokud dovolují, respektive napomáhají průtoku tekutého obsahu 
sevřeným štěrbinovitým průsvitem Střevním. 
2 , Jak vyložíme dále situaci při puknutí pokusné kličky bez před- 
chozího posunutí? Předpokládejme, že tažná síla tlaku narovnávajícího 
pokusnou kličku je dostatečná a že i tlak vnitřní v zakončující části kličky 
jest větší nežli intensita sevření stěn střevních brankou, tekutina přece 
však neprotéká zúženou částí. K výkladu stavu toho nutno vžiti za pod- 
klad pozorování z pokusů našich. Tak byli jsme při pokusech překvapeni, 
když jednou při zatížení branky 1 kg i více a při více méně vysokém vtlaku 
procházela tekutina brankou, neb se přesunuly brankou části kliček, kdežto 
jindy při zatížení branky třeba jen 10 dkg a při různé intensitě vtlaků ne- 
došlo vůbec k uvolňovacím zjevům, ano klička i pukla. Na utváření se 
poměrů těch má vliv opět hlavně posice konečné části kličky, respektive 
větší, menší úchylka podélné její osy od kolmice myšlené k umělé brance. 
Dislokuje-li se zakončující část pokusné kličky vnitřním tlakem před 
a nad přední stranu branky, uchýlí se tím infundibulum téměř až ku pře- 
chodu okraje zakončující polokoule v mesenterialní stranu kličky. In- 
fundibulum i štěrbina stlačeného průsvitu vychýlí se z původního směru 
tolik, že unikají téměř z dosahu direktního účinku vnitřního tlaku v za- 
končující polokouli. Dislokovaná polokoule puzena dále vnitřním tlakem 
stlačuje pak nad to ještě — více méně přední oddíl branky ku spodině 
branky a zvyšuje kompressi stěny střevní, stlačené brankou. 
Zvýšenou kompressi sevřených stěn střevních v brance, při význačné 
dislokaci zakončující polokoule před branku, zaklíní se konečně přední 
oddíl branky do stěny střevní tak, že se fixace stěny střevní brankou stává 
absolutní. Uchýlením zakončující polokoule před přední stranu branky 
XXXVII. 
