41 
mohli jsme učiniti z branky útvar relativně pevný patřičným zatížením 
předního oddílu branky. Pokud jsme se snažili vyvolati v krátké době 
spasmoidními umělými kontrakcemi přesunutí, nedocílili jsme než účinků 
poměrně nepatrných; postřehli jsme vždy jen minimální pohyb kontraho- 
vané stěny střevní v brance a mimo to bylo třeba, by se v okamžiku in- 
tensivní kontrakce stěny střevní, na př. faradickým proudem, injikovala 
tekutina do kličky, by se tak klička markantněji posunula v brance. Způsob 
ten by odpovídal sice nejspíše asi stavu počátečné inkarcerace, ale experi- 
mentální provádění mechanismu toho bylo obtížné a pak nanejvýš zdlou- 
havé. Přesnější závěry nedaly se z toho odvoditi. Proto odhodlal jsem se 
k proceduře poněkud sice intensivnější, ale přes to ne nepřirozené. V pří- 
padech, jež jsem pozoroval na lidech, byla nalezena totiž uchována význačná 
inkarcerační rýha třetí. Nález ten svědčí, že se přesun odehrál za inten- 
sivní inkarcerace, proto jsem neváhal vycházeli při pokusech též od stavů 
význačné neb aspoň význačnější inkarcerace. Tím jsem si učinil dle potřeby 
z pokusných kliček útvary, jež se blížily kulovým serpentinám; u nich 
bylo možno měřiti i jednotlivé složky vnitřních sil, iičastnících se na ději 
inkarceračním, specielně na posunutí částí kliček pokusných. 
Z pokusů provedených na 20 psech použito za podklad práce pouze 
1 9 a tu všude (i v případech neuvedených) byl patrný vzájemný vztah 
jednotlivých dějů při umělé inkarceraci. Po více méně význačném otočení 
odvodně neb i přívodně části uskřinuté kličky, přesunula se bud část kličky 
uskřinuté na přívodnou neb z odvodně na uskřinutou. Nejednou přesu- 
nula se část kličky bez předchozího otočení. Po přetažení části kličky 
střevní začal někdy odtékali obsah střevní do odvodně, jindy se objevovalo 
různě dlouho ještě buď posunování neb otáčení spolu s posunutím, a pak 
teprve vnikl obsah do odvodné kličky. Přerušováním přítoku porušovala 
se zpravidla souvislost změn na kličkách, lumen střevní se v brankách 
znovu a znovu uzavíralo a změny při nové injekci začínaly obyčejně jinde, 
nežli kde končily při injekci předchozí. Při tom však byla vždy přece 
zjevná účelná souslednost změn, spějící ku zjednání odtoku do odvodné 
kličky. 
Ježto intensita, rozsah a častost jednotlivých zjevů uvedených 
značně kolísala u různých umělých branek, sestaveny nálezy též dle jed- 
notlivých branek a tu shledáno, že se mohou u kterékoliv z branek (kon- 
vex-konkavní 20Y,mm široké, ellipsoidní l<o mm a 12 mm široké, u troj- 
úhelníkové a nepravidelné) i za nejrůznějšího zatížení jejího objeviti 
v různém ovšem rozsahu posunutí, méně již otočení částí kliček zúčast- 
něných. Kvocient přesunutí se zmenšoval dle toho u jednotlivých branek, 
jak se vzdalovala forma branky od tvaru kulového; byl tudíž u kruhové 
branky největší. S tím souvisel též úkaz plynoucí z pozorování středních 
hodnot vnitřních tlaků a průměrného zatížení, dle něhož bylo nutno větší, 
respektive širší umělou branku kýlní, blížící se nejvíce formou svou kruhu, 
více zatížiti, by se jí přesunuly části kliček střevních. Dále shledáno, že 
XXXVII. 
