9 
následující zkouška; dO ccm roztoku hydrolytických produktů gelatiny 
(přes rok starý před světlem nechráněný roztok, který v 50 ccm obsahoval 
původně 17-14 g hydrolysované gelatiny, vody a popele prosté) alkylováno 
normálním způsobem a stanovena vzniklá kyselina fumarová. Získány 
na konec 0-82 g čisté kyseliny fumarové. Druhých 50 ccm téhož roztoku 
hydrolysované gelatiny bylo smícháno s 1 g čisté kyseliny asparagové 
a po neutralisaci hydrátem draselnatým, při níž se úplně rozpustila přidaná 
kyselina asparagová, alkylováno dimethylsulfátem a toutéž cestou stano- 
vena byla, souběžně s prvou zkouškou, Vzniklá kyselina fumarová. Na- 
lezeno 1-67 g čisté kyseliny fumarové. Odečte-li se od tohoto množství 
1-67 g množství kyseliny fumarové, které maximálně může poskytnout! 
1 g asparagové kyseliny, to jest 0-87 g, zbude v druhém případě 0-80 g 
kyseliny fumarové oproti 0-82 g téže kyseliny nalezené direktní cestou. 
Tedy ani přítomnost jiných látek (studováno na případu hydro- 
lytických produktů bílkovin) nemá patrného vlivu na přesnost methody 
popsané, což nutno jako velice příznivou okolnost akcentovati. 
Ke studiu množství kyseliny asparagové, vznikající při hydrolyse 
minerálními kyselinami, připraveno bylo celkem 10 různých bílkovin a to 
jak rostlinných tak i zvířecích. Z bílkovin rostlinných studovány globuliny; 
legumin, faseolin a edestin, z prolaminů gliadin, hordein a zein a z glute- 
linů: glutenin. Z bílkovin zvířecích nukleoalbumin: casein a albuminoidy; 
spongin a glutin (gelatina) . 
Legumin 
připraven byl z mouky vík ve (Vicia sativa) extrakcí 10%ním roztokem 
chloridu sodnatého, obsahujícím dostatečné množství hydroxydu barnatého, 
potřebného k neutralisaci extraktu na lakmus. Toto nutné množství 
hydrátu barnatého stanoveno bylo na malém množství mouky separátní 
zkouškou. V detailech pracováno bylo dle Osborna methodou jím po- 
psanou (Abderhalden, Handbuch II. 306). 
Po řádném promíchání 1 kg mouky se 4 litry 10%ního roztoku 
chloridu sodnatého, uvedené množství hydroxydu barnatého obsahujícího, 
byla celá směs smíchána s dostatečným množstvím útržků filtračního 
papíru, potřebným k získání plastické hmoty, schopné lisování. Vy- 
lisováním získaný kalný roztok byl filtrován papírovou kaší na Bůchner-ově 
nálevce, pak nasycen pevným síranem ammonatým a filtrován skládanými 
filtry. Na filtrech zbylá sraženina, dostatečně však ještě tekutinou pro- 
sáklá, byla vpravena do dialysačních váčků z pergamenového papíru, 
s malým množstvím vody rozdělána na řídké těsto a dialysována po 24 
hodin. Po této době byla až na nepatrné zbytky ssedlina rozpuštěna; 
vzniklý roztok filtrován opět papírovou kaší a dialysován pak po tři dny 
v proudu tekoucí vody. Obsah dialysačního váčku odstaven byl potom 
k sedimentaci Ve vysoké kádince, na dně usazená sraženina pak sfiltrována 
XXXVlll. 
