ROČNÍK XX. 
Třída ii. 
ČÍSLO 39. 
Další studie o regeneraci. 
Práce z ústavu pro fysiologii rostlin c. k. české university. 
Napsal 
Dr. Bohumil Němec v Praze. 
(Se 12 obrazy v textu.) 
Píedloženo dne 24. listopadu 1911. 
Také toto pojednání týká se regeneračních (v širokém slova smyslu) 
pochodů u Streptocarpus W endlandii , rostliny, která poměrně jednoduchou 
svojí stavbou morfologickou výborně se hodí k pokusům. V předcházejícím 
pojednání svém (Němec 1911) o regeneraci tt jmenovaného druhu 
uvedl jsem několik pokusů, které nasvědčovaly, že rostliny vzniklé jakožto 
adventivní prýty na prostředně starých listech dříve přicházejí do 
květu nežli rostliny přímo ze semen vypěstované. Zjev ten,' stanovený 
r. 1903 též G o e b e 1 e m, mohl by býti tak vyložen, že adventivní prýt 
část svého života již prožil v mateřském listu a že se mu hned při jeho 
vzniku dostalo některých vlastností starších rostlin. Bylo by to úplně 
ve shodě se známými pokusy J. Sachs a (1892) a Goebela (1908), 
které ukazují, že adventivní prýty ve své kvalitě určovány jsou stářím 
listu mateřského, na němž vznikají, lépe řečeno, jeho fysiologickým stavem. 
Vzal-li Sachs k regeneraci listy Begónie zralé ke květení, přecházely 
adventivní pupeny na nich vzniklé ihned do květu anebo po vytvoření 
nepatrného počtu vegetativních listů. Na listech z rostlin mladších, ke 
květení nezralých, vznikaly adventivní prýty vegetativní, jež hojně lupe- 
nitých listů vytvářely, než do květu došly. Podobně nalezl G o e b e 1 
(1908) \i Achiinenes, kde dle stavu listů vznikají adventivní prýty vege- 
tativní asimilační, nebo reservní, anebo květoucí. 
V těchto případech adventivní prýty byly ponechány trvale ve spojení 
s listem regenerujícím, kterýž proto mohl na kvalitn regenerátů trvale 
působiti. Jmenovitě třeba A^ytknouti, že na kA^alitn prýtů adventivních 
Rozprava: Roč. XX. Tr. II. C. 39. 
XXXIX 
1 
