4 
vysvítá z pokusu I., v němž advent i vní prýty již dva měsíce po isolování 
regenerující čepele byly odříznuty. 
V pokuse, jejž jsem uvedl ve svém předcházejícím sdělení o regeneraci 
(1911), dospěl adventivní prýt do květu po samostatném životě tři měsíce 
trvajícím, ovšem když byl před tím asi 6 měsíců rostl ve spojení s regeneru- 
jící čepelí. V jiném pokuse zůstal adventivní prýt po sedm měsíců ve spo- 
jení s regenerující čepelí, načež byl oddělen. Dospěl do květu po šesti mě- 
sících samostatného života. V nových pokusech svrchu uvedených nezů- 
staly adventivní prýty ani dva, po případě tři celé měsíce ve spojení s re- 
generující čepelí, žily pak 13 nebo 12 měsíců samostatně, nežli se staly 
zialými ku květení. Během tohoto samostatného života byly očividně 
v nich zrušeny všecky eventuální vlivy různě starých čepelí mateřských, 
takže docházejí všecky adventivní prýty přibližně stejně do květu. 
Jsem přesvědčen, že můžeme tento výsledek plným právem vyložit! 
jako analogon pokusů Dostálových, kde se všecky pupeny úžlabní 
stejně vyvinovaly, jakmile byly zbaveny vlivu podpůrných listů. V našich 
pokusech tolikéž všecky adventivní rostliny stejně se chovaly, jakmile 
byly zbaveny vlivu regenerující čepele. Jinak zůstanou-li adventivmí 
prýty ve spojení s mateřskými regenerujícími čepelemi. Tu, jak ještě 
z dalších pokusů vyplyne, adventivní prýty vznikající na mladých čepelích 
dlouhou dobu vegetativně rostou, než-li dospějí do květu, kdežto adven- 
tivní prýty vzniklé na dospělých prýtech záhy do květu docházejí, při 
čemž, jak uvidíme, ani typické asimilující čepele vytvářet! nemusí. 
V pokusech zde popsaných nebyly vzaty k regeneraci celé dospělé 
čepele, nýbrž jen kousky z nich vyříznuté, jejic.hž plocha se asi rovnala 
ploše celých mladých regenerujících čepelí To se stalo proto, poněvadž 
velikost regenerující čepele může míti značný vliv na kvalitu regenerátu, 
jak vysvitne z dalších pokusů. Mně však šlo o to stanovití, zdali snad 
,, struktura plasmy" dospělých nebo mladých čepelí anebo specifické 
chemické jich složení má nějaký vliv na kvalitu regenerátů, po případě 
aspoň na dobu jich květení. Z té příčiny bylo výhodno vyloučiti jiné vlivy, 
na př. vliv nestejně veliké asimilační plochy. Proto rozřezána dospělá čepel 
v menší kousky. Výsledek pokusu dokazuje, že eventuální specifické vlivy 
regenerujících částí mohou býti úplně potlačeny, je-li regenerát včasně 
od regenerující části oddělen, takže se pak zcela samostatně vyvíjí. 
Přehlédněme ještě jednou výsledky pokusů o vlivu stáří regenerující 
části na kvalitu regenerátu. Vezmeme nejprve případ, kde necháme re- 
generát trvale ve spojení s regenerující částí. Pak regenerát vznikající na 
mladé nedospělé čepeli dospívá do květu po dlouhé době, jež s připočtením 
stáří regenerující čepele se rovna asi době, které potřebuje semenáč, než 
dojde do květu. Regenerát vznikající na dospělé téměř čepeli květe mnohem 
dříve, v době, která opět s připočtením stáří regenerující čepele rovná se 
květní době semenáče. 
XXXIX. 
