19 
A konečně ještě v jednom ohledu jsou naše pokusy poučnými. Dle 
starších názorů, které od mnohých biologů dosud jsou zastávány, živá 
hmota po kratší nebo delší době potřebuje omlazení, jež zpravidla je dáno 
pohlavním rozplozováním. Dlouhý vegetativní živo'" a sestárnutí jsou 
prý podnětem, na nějž se dostavuje rozplozován\ Je velikou zásluhou 
Klebsovou, že tyto mystické názory se pokusil vyvrátili a nahraditi 
přesným určením faktorů, které vybavují rozplozování. Podařilo se mu 
pro nižší organismy některé dokázali, že rozplozování samo a různé jeho 
způsoby dostavují se na zcela určité zevní podněty výživy. Stáří živé 
hmoty a množství vegetativních dělení jaderných i buněčných nikterak 
nerozhodují o rozplozování. To dokazují také naše pokusy. Máme zcela 
ve svých rukách, zda-li čepel rostliny zralé ke kvétení má vytvořit! prýty 
vegetativní či rozplozovací, ihned květoncí. Rozhoduje o tom pouze ve- 
likost asimilační plochy, resp. velikost asimilace fotosynthetické. Nejde 
tu o stáří živé hmoty ani o množství prošlých dělení buněčných. Jde tu 
prostě o výživu. Týž kus čepele můžeme dobrou asimilací příměti k vy- 
tvoření fertilních prýtů, slabou asimilací k vytváření prýtů vegetativních. 
Vedle toho mladší (basální) části čepele vytvářejí íertilní prýty, starší 
však prýty vegetativní, jež do květu přicházejí mnohem později. To vše 
svědčí, že rozhodující význam pro vybavení pohlavního rozplozování 
také u rostlin vyšších může niíti výživa. 
