9 
byly vesměs nully aneb veličiny reálné. Tudiž platí vztah 
^-1 
(I) 
1. je-li D — — z/ diskriminant záporný, aneb existuj e-li rozklad 
v nesoudělné činitele D = z/.^, pro něž — z/^, — z /2 jsou zá- 
porné diskriminanty; 
(yl) 2. je-li D součin lichého čísla s lichou mocností čísla 2; 
3, je-li Z) = ~ ^ /> 2 ^ ~ ^ . . . . při čemž 
kmenní činitelé pv, jsou vesměs tvaru 4 ^ + 1, a z činitelů 
Pí> P‘i> • • • první řady suiý počet má tvar 8 ^ -f- 5. 
Na př. pro D = 17, s = 1 (počet činitelů tvaru 8 -j- 5 rovná se 
nulle) po násobení 17 podává (I) 
1 + 4 — 9 + 16 — 8 — 2 — 15 + 13 = 0, 
poněvadž můžeme při D > 0 místo (I) psáti vzorec rovnomocný 
d —1 
(I^ 
v = l 
= o 
za podmínek {A). 
Za stejných podmínek {A) platí vztah 
(II) 
zde 
R 
(z) = ^— [^ + -^] 
značí absolutně nej menší zbytek veličiny z, a obecně 
R* {z) = R (z), 
1 
cel. číslo, pro něž 
R* iz') = 0. 
s výjimkou hodnot tvaru z' = 
R(z')= , 
Plyne to z analytického vyjádření funkce R* {z) řadou 
sin 2 n z 7T. 
(8) R<‘{z) = -'^ 
1 
Rovněž nám rovnice 
1 )’ 
n 7C 
( 9 ) 
sgn. R* {z) = 4^ 
n=sl 
sin (4 w — 2) z 7t 
(2 n - — 1) 7t 
xxxx. 
