12 
h dle Rumpfa = 5-0725, 5-0823, střed 5-0774. 
Krystalografickou zprávu publikoval dosud jen K. Vrb a,^) popsav 
pseudomorfosy (asi) maskasitu po niiargyritu. Na těchto vyskytly se 
tvary (přepsáno na posici M i 1 1 e r-L e w i s o v u a s užitím písmen, 
v této prácí přijatých): c (0), a (oo 0), o ( — 10), d (31), u ( — Pseudo- 
morfosy tyto pocházejí ze žíly Klementské, jsou temné, na lomu kovově 
lesklé, spížově žluté. Dle snadné rozložitelnosti materiálu možno souditi 
na maskasit. Plochy pseudomorfos těch byly chatrného vývinu, proto 
musely býti zastavovány toliko pomocí lupy na třpyt. 
Dříve, nežli přistoupím ku výpisu jednotlivých krystalů měřených, 
budiž učiněna zmínka o vzorcích miargyrítu, chovaných ve sbírkách mu- 
sejních i mineralogického ústavu české university. 
Vzorek č. 8300. (Mus., sbírka Layerova): Na bílém, křemitém 
podkladě narůstá drůza nepříliš zřetelných, z části lesklých, většinoii však 
rozhlodaných a matných krystalků miargyritu. Mezi nimi vrostly jsou 
útvary perimorfosám nějakým podobné, tvořené bělošedou, velmi křehkou 
křemitou korou. 
Vzorek č. 7716. (Mus.). Krystaly miargyritu jsou tombakově žlutě 
naběhlé, silného lesku kovového. V drůzovitých dutinkách nachází se 
hnědé naběhlé, vláskovité stříbro. Do miargyritu vrůstají zrna oranžo- 
vého sfaleritu. Křemen tvoří krystaly bělavé až skoro čiré, dosahující 
velikosti Y 2 přimíšeno jest něco ocelku a galenitu. 
Vzorek č. 12.666. (Mus.). Křemitý podklad jest jemně zrnitý, pro- 
tkaný žilkami bledého, krystalického ocelku a čirého až bělošedého, kry- 
stalického křemene. V dutině slzovitého tvaru asi 28 mm dlouhé a 13 mm 
široké, vyložené bělavým, jemně krystalovaným křemenem, nachází se 
jednak velký, rozražený krystal pyrargyritu, vyplňující přes celé 
dutiny, jednak — • v užším konci této — drůza těsně srostlých droboun- 
kých, silně lesklých krystalů miargyritu. 
Vzorek č. 4129. (Univ.) ; V jemnozrnném sfaleritu jsou velké dutiny 
vyloženy hrubě krystalovaným galenitem se zprohýbanými plochami, 
pokrytými bílým, drůzovitým křemenem. V dutinách nalézají se těsně 
srostlé drůzy nepatrných, většinou matných krystalů miargyritu. 
Vzorek, z něhož vzaty byly krystalky kn měření, skládá se z hrubo- 
zrnného, bílého dolomitického vápence, promíseného ocelkem, v němž 
zarostla jest dutá pecka celistvého, do dutiny velmi jemně vykrystalo- 
vaného miargyritu. Krystaly jsou velmi těsně srostlé, drobounké a silně 
lesklé. 
Charakteristické pro příbramský miargyrit jest — pokud na základě 
měření šesti krystalků lze vypozorovat! — bohatost zóny [a co] oproti 
chudosti zóny [o A], z níž často na krystalech toliko tvar g jest vyvinut, 
někdy pak i ten chybí. Skoro konstantní jest výskyt ploch rp a. i, z nichž 
1) Z. f. Kr. V. 1881. 429. 
I. 
