26 
Písmeno 
Značka Goldschm. 
Millerova 
Hojnost 
0} 
01 
011 
34 
49-3 
k 
V4V2 
124 
26 
37-7 
X 
-V2I 
122 
24 
34-8 
OV3 
013 
24 
34-8 
i 
— 31 
311 
22 
' 31-9 
m 
10 
101 
22 
31-9 
G 
— 21 
211 
19 
27-5 
41 
411 
17 
24-6 
% 
-IV2 
212 
17 
24-6 
P 
-IVe 
616 
16 
23-2 
-V3V3 
413 
15 
21-7 
h 
V3 
113 
15 
21-7 
b 
0 00 
010 
14 
20-3 
7 
-IV4 
414 
14 
20-3 
n 
61 
611 
12 
17-4 
n 
-IV5 
515 
11 
15-9 
€ 
V2I 
522 
10 
14-5 
f 
V2I 
922 
9 
13 — 
A 
— 1 
IIl 
9 
13 — 
M 
-V3O 
1 03 
8 
11-6 
z 
V7V7 
137 
6 
8-7 
C 
81 
811 
6 
8-7 
1 
-V3V3 
213 
6 
8-7 
Ostatní tvary, v tabelle kombinací uvedené, vyskytují se zřídka. 
Jak z tabelly patrno, možno rozeznávati dle hojnosti výskytu tři 
oddělení tvarů; do prvého náležejí a, c, o, zvláště posíleny průseky nej- 
důležitějších zon. Dominantou mezi a a c jest o. Mezi prvým a druhým 
oddělením jest značný skok v procentech výskytu. 
Do oddělení druhého náležejí; plochy pásma [a w] s, t, d a. z pásma 
[o A] g. Za tímto jest opět náhlé klesnutí procentních hodnot; tvary 
pak následující náležejí do 
oddělení třetího; z nich vyniká hlavně on. Nápadným jest hojný 
výskyt některých pyramid, na př. k, x, kdežto A jest podružného vý- 
znamu, ač by právě tento tvar dle umístění svého na průsečíku silných 
zon zdál se býti velmi důležitým. 
Vicinaly hromadí se hlavně kolem ploch prvého a druhého oddělení. 
2. Statistiky velikostí ploch bylo použito Goldschmidtem a 
Schroderem^) v práci o korundu. Jak autoři tito dokládají, skytá 
sestavení statistiky té z literatury dosti značné potíže jednak pro relativ- 
nost pojmu ,, velikosti", jednak pro nejistotu, zda autor obrázku podal 
podobu krystalu co do rozlohy ploch pokud možno věrně dle přírody. 
h Tsch. m. p. M. 29 . 1910. 483. 
I. 
