29 
Do prvé náležejí tvary c, a, o, do druhé g, d, s; do třetí ostatní, na prvém 
místě s í a co. Jak patrno, kryjí se dokonale výsledky obou statistik, toliko 
t v prvější náleželo skupině druhé, v této jest v čele skupiny třetí. Od- 
chylka ta jest pochopitelná, uvážíme-li, že t náleží zóně s vyvinutým, 
obyčejně hustým rýhováním, čímž pravá rozloha ploch bývá zastřena. 
Pravděpodobně má pak vliv dosti rušivý i celkem malý počet diskuto- 
vaných kombinací. Přes to potvrzuje výsledek obou statistik stkvěle pra- 
vidlo Goldschmidtovo, že nejhojnější tvary, krystalograficky nej- 
důležitější, v kombinacích dominují. 
Diskusse pásem. 
Nej důležitější pásma margyritu jsou: orthodiagonální, příčné para- 
lelní [I q~] a podélné paralelní [p 1]. Zóny ty protínají se v a, o, A'^) 
1 . Pásmo orthodiagonalní. 
Rozpadá se třemi nejdůležitějšími body c, a, o, ve tři části: [a c], 
[c o], [o a]. 
a) \_a c\] hlavní uzlobody a, c, vedlejší ni. 
a 
n 
L 
ni 
X 
( 76 ) 
& 
X 
G 
W 
c 
Pq 
00 0 
30 
CO 
o 
10 
V2O 
V5O 
VaO 
V4O 
V5O 
V12O 
0 
Ť 
00 
3 
Va 
1 
V2 
V5 
Va 
V4 
Va 
V12 
0 
P~\ 
2 
00 
1 
0( 00 
2 
Va 
1 
Va 
V2 
Vil 
0 
Na místě L '^/gO čekali bychom spíše 20 , jež v diskussi dala by číslo 
i/g. L stanovil L e w i s na dvou krystalech z Braůnsdorfu, blíže ji však ne- 
charakterisuje. 
W uvádí Eakle na jednom krystalu jakožto úzkou, dobře 
reflektující plochu. Jest to zajisté vicinala ku basi. 
V5O (č. 76 .) 
uvádí L e w i s na 
j ednom 
krystalu vehni nejistě. 
se zna 
měním (?) 
. Jest netypický. 
b) [c 0]: 
c 
U V 
T 
M 
u 
0 
P q 
0 
-VaoO -V12O 
-VeO 
-VaO 
-VaO - 
- 10 
-p 
0 
30 ^/l 2 
Ve 
Va 
Va 
1 
v 
0 
V29 Vil 
Va 
V2 
2 
00 
1 — v 
h Tvary, jež v pásmu některém se nalézají, leč pro diskutovanou část zóny 
nemají významu, uvedeny jsou v závorkách. Dosud nepojmenované tvary, jež 
pokládám za nejisté či netypické, uvádím v diskussi i na projekci řadovým číslem 
přehledné tabulky tvarů. 
I. 
