36 
13. Pásmo [s/3o]. 
p q 
■ip 
2~p 
s K (i 
2IV2 OV.3 
00 1 O II 00 
% w o (66 R) 
75V5-V5V15-IO-2-V3-4-I 
1 O 
2_ I 
3 ■ -/> 
Zóna rozpadá se ve dvě velmi slabé částečné zóny, obsahující vlastně 
vedle členů inezných jen dominanty. V druhé části jest pravděnepodobný 
tvar w — Vs Vi 5 ’ objevený Lewisem na jednom krystalu z Braůns- 
dorfu v podobě dobré plošky. Tvar ten však pro ojedinělost nálezu i cha- 
trnou diskussi žádá potvrzení. 
Mimo diskussi zůstaly ještě tvary: 
e — 1/4, — Vio Vs 3 . (72). — 12 . 7, jež nenalézají se v žádné 
k diskussi dle zákona komplikačního případné zóně. 
e — 'Ys : Objeven a popsán byl Neumanne m na krystalech 
z Braůnsdorfu jako opětně se vyskytnuvší značná plocha, jejíž však počí- 
tané a měřené úhly nevalně souhlasily. N a u m a n n uvádí tvar ten j ako 
nejistý, mezi takové zařazuji jej tudíž také v tabelle. 
(70) — Vio Vs i^™ístěn jest na průsečíku pásem [jr ř], [M k] a 
[c x]. L e w i s popsal tvar ten jako nezajištěný. Snad jest poněkud sílen 
průsekem oněch tří zcela podružných zon — leč i tak zůstává velmi pro- 
blematickým. 
(71) . — 12.7 popsán byl Lewisem jako ojedinělý výskyt, 
jenž přesného měření nepřipouštěl. Na tabelle zapsán mezi tvary nejisté. 
Postavení a parametry miargyritu. 
Postavení volena byla pro miargyrit tři; navrženo pak bylo ještě 
6 dalších posic. Postavení ta jsou: 
1. Naumannovo: Pinakoidy shodné s postavením naším, ^) 
z os pak vzata klinodiagonala třikráte menší. Poměr poloos: 2-91 {č)\ 
: 1 (t>) : 0-9977 (d) ; y = 8P 36', čili v obvyklém pořádku psáno: 
a) a \b :c = 0-9977 : 1 : 2-91 ; /I = 81" 36'. 
Postavení tohoto nebylo žádným z pozdějších autorů užito. 
2. Weisbachovo: Base stejná jako u postavení našeho, za 
třetí pinakoid 00 0 vzato naše doma o ( — 10). Základním tvarem stane se 
tím na miargyritu se nevyskytující prisma 00 (110), kdysi udané Millerem. 
Postavení Weisbachova užili ještě Dana ve starších vydáních 
b M i 1 1 e r - L e w i s o v ý m. 
