ROČNÍK XXI. 
TŘÍDA II. 
ČÍSLO 3. 
O korrelačním vztahu 
mezi systémem lodyžním a kořenovým. 
Napsal 
DR. RUDOLF DOSTÁL v Praze. 
(Z ústavu pro fysiologii rostlin c. k. české university.) 
(S 5 obrazy v textu.) 
Předloženo dne 12. ledna 1912. 
I. Úvod. 
Existenci jisté symetrie nadzemnich a podzemních částí rostlin tu- 
šili již nejstarší fysiologové botaničtí. 1) u h a m e 1 du Moncean 
(1758 a 1768) velíce podrobně snažil se popsati vztahy mezi kořeny a vět- 
vemi dřevnatých rostlin. Po něm udání o těchto poměrech objevují se 
v literatuře již častěji. Experimentálně však otázka vztahu mezi lody- 
hami a kořeny byla určitěji probrána teprve Vochtingem (1878). 
Již před ním Mohl (1837) ostře vyslovil, že tvorba kořenů na větvích 
závisí na pupenech, že tedy kořeny vznikají teprve tehdy, když prýty 
připravily dostatek plastického materiálu pro jich vývoj potřebného. 
Avšak V o c h t i n g (1878) ukázal, že i pouhá základu lodyžních postrá- 
dající internodia větví vrbových produkují kořeny, a to nejenom na světle, 
nýbrž i ve tmě, z čehož souditi lze, že vznik kořenů na přítomnosti prýtů 
nezávisí. Rovněž neuznamenal rozdílu ve vývoji kořenů na větvích s pu- 
peny a bez pupenu regenerovaných, jestliže větve ty, obsahující dosta- 
tečné množství reservních látek, chovány byly ve tmě. Na obojích vět- 
vích, bez pupenů i s prýty étiolovanými, vytvořily se kořeny stejně bohatě. 
Jistou odvislost shledal však Vochting přece při jednom po- 
kuse, kdy jednotlivým větvím se zelenými prýty v květnu již rozvitými 
byly tyto bud odříznuty anebo ponechány. Na světle vytvořily větve 
s prýty ponechanými rychleji kořeny než větve bez prýtů a rozdíl ten 
většinou delší dobu potrval. Vochting dobře byl si vědom, že vedle 
1 
Rozpravy; Roč. XXI. Tr. II. Čís. 3. 
III. 
