Q 
výživy i korrelace (ein S 5 aiimetrie-Verháltnis) může způsobovati toto 
různé chování obojích větví, avšak nerozhodl se pro žádný z těch faktorů, 
nýbrž za pravděpodobné pokládá, že oba stejně zde rozhodují. 
Jako V o c h t i n g nalezl i K n y podobný slabší vývoj kořenů na i 
isolovaných větvích Salix acuminata a 5. purpurea (1894) a později (1901) 
u Ampelopsis quinque folia. U všech těchto druhů délka i váha kořenů ' 
regenerovaných na větvích s prýty ponechanými převyšovala délku i váhu 
kořenů na větvích bez prýtů vytvořených. O příčině rozdílu toho K n y 
určitěji se nevyšlo vuje, spatřuje ji bezpochyby v plastickém materiálu 
V zelených částech větví připravovaném. Zejména tak usuzuje Klebs 
(1904) z právě uvedených pokusů Knyových; Mají-li se kořeny na 
isolovaných větvích tvořiti, potřebují plastického materiálu, jejž jim , 
dodávají assiniilující zelené prýty. Vztah mezi lodyhou a kořeirem jest 
K 1 e b s o v i pouhou funkcí výživy (Ernáhrungskorrelation) . 
O správnosti tohoto výkladu zdály se zvláště přesvědčovat! pokusy, 
konané na klíčních rostlinách, disponujících se značným obsahem reservních 
látek. Vesměs byla u nich totiž shledána úplná neodvislost vzrůstu koře- 
nového od vývoje lodyhy. (Pokusy K n y o v y 1894 na Zea Mays, Phase- 
olus multifloms a Vida Faha, S t o n e o v y a H e r i n g o v y 1896 na 
Vida Faha, T o w n s e n d o v y 1897 na Zea Mays, Vida Faha). Pouze 
krátce po operaci trznamenali Stone, Pí e r i n g a T o w n s e n d retar- , 
dači vzrůstu hlavního kořene, plynoucí z poranění rostliny, avšak později ' } 
přírůstky kořenů u operovaných rostlin byly značnější než u rostlin s in- t 
taktním epikotylem, takže posléze, dokud ovšem dělohy nebyly zcela 
vyčerpány, dosáhly kořeny u rostlin, lodyžních částí úplně postrádajících | 
větší délky a dle K n y a i váhy než kořeny rostlin intaktních. Zdá se t, 
tedy, že kořeny klíčních rostlin, obdařených hojným reservnírn mate- 
riálem, čerpají veškeré látky k svému vývoji potřebné z děloh a jin^/ch i 
reservních orgánír, takže od lodyh jsou zcela nezávislý, ba naopak s těmito 
konkurují o látky v reservních orgánech uložené. i 
Jisto jest, že y reservních orgánech klíčních rostlin splněny jsou I 
všechny podmínky pro vývoj kořenu nevyhnutelně potřebné, domnívám , j 
se však proti výše citovaným autorům, že podmínky ty nezáleží prostě i 
v plastickém materiálu, nýbrž vedle důvodů, plynoircích z pokirsů v této 
práci uvedených, zejiuéna moje experimenty o korrelaci mezi listem 1 
a jeho úžlabním pupenem (1909) přesvědčují mne o tom, že z děloh a jiných j 
orgánů reservních vycházejí popudy zcela zvláštní, od. vlivu reservních || 
látek rozdílné, jež regulují vývoj klíční rostliny. Tento probíhá tedy j 
celkem jinak, nežli vývoj orgánů dospělé rostliny, kde vesměs dosti určitě ^ 
závislost mezi lodyhou a kořenem vystoupila. 
Zvláště přesvědčivě vyniká tato korrelace v následujících pokusech, 
vykonaných na objektech mnohem příhodnějších, při nichž bylo lze též 
dokázati, že výživa, jíž dosud připisován byl rozhodirjící význam při 
vztahu mezi lodyhoir a kořenem, hraje při něm jen podřízenou roli formální 
ITl. 
1 
