G 
(dlouhý 0-8 mwí). Později vytvořily se kořeny i z internodiálni části pod prýtem 
exstirpo váným, takže 11. června byly rozloženy takto: u páru 1. na straně pupenu 
ponechaného jsou kořeny dlouhé 127, 88, 35, 34, 3, na straně pupenu exstirpo- 
\'aného žádný; u páru 2. na straně pupenu ponechaného vykazují kořeny délky 
45, 43, 20, 44, 50, na straně pupenu exstirpovaného 5, 4; u páru 3. na straně 
pupenu ponechaného 85, 70, 66, 30, 12, 15, 18, 55, na straně, pupenu exstirpovaného 
jediný kořen, dlouhý 0-8; u páru 4. na straně pupenu ponechaného 63, 58, 57, 48, 
48, na straně exstirpovaného pupenu, kde dolení internodium bylo slabě konvexně 
zahnuto, měří kořeny 66, 63. Rozdíly tyto potrvaly í dále, takže na konci pokusu 
26. července u páru 1. a 3. na straně pupenu exstirpovaného kořeny vůbec se ne- 
vyvinuly, za to však nese tato část řezné plochy mocný kallus, jenž zejména u páru 3. 
nabývá velkých rozměrů. Tohoto dne byly ovšem oba podpůrné listy již uschlé, 
ale při předešlém měření, totiž 11. června, uschlými shledány byly pouze oba listy 
páru 1., naproti tomu u páru 2., 3. a 4. bylo zřejmě viděti, že list u pupenu po- 
nechaného dříve usýchá, ev. žloutne než list na straně iižlabí exstirpovaného. Prýt 
ponechaný u páru 1. měří 60 mm, oba listy podpůrné jsou úplně uschlé. Délka prýtu 
u páru 2. obnáší 105, list u pupenu ponechaného jest zcela uschlý, kdežto list 
u exstirpovaného pupenu dosud je zdráv a kromě žlutavého okraje zeleně zbarveu. 
U páru 3. prýt ponechaný jest dlouhý 128, list jej podpírající je žlutavý, kdežto 
list u pupenu exstirpovaného je čistě zelený. Pi' 3 H páru 4. je dlouhý 250 mm, nese 
květenství s 8 květy z části odkvetlými; list podpírající tento prýt je slabě na- 
žloutlý, kdežto protější list u pupenu exstirpovaného jest temně zelený. Proti páru 
4. zůstaly prýty páru 1., 2. a 3. vegetativními, neboť poupata u 2. a 3. páru zakrněla 
v zelené rudimenty průměru nejvýše 0-8 mm. 
3. pokus. 
Isolovaným párům amputován byl jeden list. Pupen a- úžlabí listu pone- 
chaného vzrůstá, zdržován jsa listem podpůrným, mnohem méně, než pupen v úžlabí 
listu amputovaného (autor 1909), ano bývá tímto pupenem ve většině případů úplně 
zadržen ve vývoji. Ve většině sérií zřejmě kořeny převládaly na straně pupenu, 
jenž neomezeně vzrůstal v mohutný prýt nejsa zdržován svým listem, ale u ně- 
kterých rostlin přece v tomto pokuse ukázaly se nepravidelnosti, neboť někdy zcela 
naopak pod listem ponechaným, majícím ve svém úžlabí prýt daleko menší, kořeny 
jevily mocnější vývoj. Celkem zajímavý jsou při této operaci tři případy, jež v násle- 
dujícím blíže jsou objasněny. 
III. 
