8 
70, 118, u listu ponechaného vystupují pouze 2 mm vysoko a měří 101, 104, 95, 
48, 47. U páru 5. jsou kořeny u listu amputovaného dlouhé 38, 75, 40, 80, 43, 
30, 90, (53, 76, 55, 45, 76, 28, 123, 101, u listu ponechaného měří 87, 86, 47, 67, 
73, 84, 82, 38. Při tom dosáhly prýty úžlabní u listu amputovaného délek 64, 
78, 81, 75, 64, u listu ponechaného 9, 10, 10, 12, 14. 
Řidčeji objevi se nepravidelnost v rozložení kořenů nebo dokonce převaha 
jich na straně listu ponechaného, jenž má ve svém úžlabí prýt vždy menší. Tak 
stává se ještě nejspíše tehdy, není-li rozdíl ve velikostech prýtů obou stran veliký. 
Za příklad stačí uvésti jeden pár exempláře operovaného 6. května 1911, jenž při 
měření 25. července měl prýt v úžlabí listu amputovaného dlouhý 100 mm, s po- 
stranní větví 30 mm dlouhou a prýt protější 88 mm\ pod prýtem prvním byly kořen)^ 
dlouhé 78, 30, 48, 37, pod prýtem však v úžlabí listu ponechaného byly kořeny 
četnější, dlouhé 43, 42, 40, 51, 39 32, 53, 35, 33, 38, 45, 47, 58, 36, 53. 34, 38, 30. 
4. pokus (obr. 2.). 
U isolovaných párů byl amputován jeden list a exstirpován pupen v úžlabí 
listu ponechaného. Operace tato dovoluje přesně oceniti vliv podpůrného listu na 
jedné a vzrůstajícího prýtu na druhé 
straně isolovaného páru na vznik ko- 
řenů, proto zde také resultáty vy- 
padly nej pravidelněji. Kořeny totiž 
vesměs počtem převládají na straně 
prýtu, kdežto na straně listu jsou 
méně četné a obyčejně též kratší. 
Pouze u párů z basálnějších částí 
rostliny mateřské pocházejících dosa- 
hují některé kořeny na straně úžlabí 
exstirpovaného větší délky než na 
straně opačné. Jsou-li na této straně 
značně slaběji vyvinuty, nese řezná 
plocha na této polovici mohutné zdu- 
ření kallusové. 
Příkladem budiž pokus zapo- 
čatý 10. června 1911 na rostlině 
s listy ponechanými 81 X 52 97 X 63, 
90 X 58, 95 X 61, 95 X 63, 94 X 58, 
72 X 43, 68 X 36 a s pupeny úžlab- 
ními dlouhými 3, 3-5, 3, 3, 3-8, 3, 
6, 7-5. Kořeny regenerované byly 
změřeny poprvé 23. června, kdy ještě 
chyběly u páru 1. — 3., 7. a 8. Pár 4. 
nesl jeden kořen na straně listu ponechaného, dlouhý 4-5, kdežto pod pupenem po- 
nechaným kořeny měřily 10, 7, 4, 3-5. U páru 5. a 6. na straně listu ponechaného 
nebyly kořeny vyvinuty doposud, na straně pupenu ponechaného měřily u páru 5. 
9, 6-5, 5, 3, 4, 3-5, 2, 2-2; u páru 6. pak 5, 4, 1-5, 1-3, 1-8, 1-1. Při pozdějším 
měření 21. července vykazovaly kořeny u páru 1. na straně prýtu délky 35. 98, 
65, 55, 138, 58, 126, na straně listu 78, 88; u páru 2. na straně prýtu 106, 93, 90, 
89, 77, na stíhaně listu iio, 113. 105. 83; u páru 3. na straně prýtu 73, 135, 120, 
na straně listu 133, 135; u páru 4. na straně prýtu 105, 55, 60, 76, 88, 104, na 
straně listu 43, 68; u páru 5. na straně prýtu 93, 35, 82, 44, 57, 37, 40, 85, na 
straně listu 93, 98, 24; u páru 6. na straně prýtu 111, 60, 46, 13, 47, 30, 35, 82, 
78, 64, 75, na straně listu 83, 71, 105, 16, 100, 78, 95; u páru 7. na straně prýtu 
108, 65, 21, 20, 20, 88, 80, 78, 26, 28, na straně listu 81, 52, 55, 83; u páru 8. 
111 . 
