9 
na straně prýtu 42, 47, 108, 70, 90, 100, 27, 123, 110, 25, 15, na straně listu 61, 
66, 64, 67, 62, 85, 76, 54, 52, 97, 87. Prýty z ponechaných pupenů vyrostlé byly 
dlouhé 48, 36, 41, 88, 120, 77, 115 (tyto dva na konci uschlé), 150; poslední dva 
z nich nesou květenství. 
U jiného pokusu vytvořily se kořeny rovněž na obou stranách, ale na straně 
prýtu mnohem četnější, delší a bohatě rozvětvené, na straně listu jen sporé, krátké 
a jednoduché. Vedle toho však na straně listu ponechaného vyvinul se velmi mocný 
kallus, jenž pod prýtem téměř úplně chyběl. 
5. pokus (obr. 3.). 
U isoiovaných párů amputován byl jeden list a exstirpován jeho úžlabní 
pupen, na druhé straně pak list i se svým úžlabním pupenem ponechán. Kořeny 
převládají vesměs na straně ponechaného pupenu i listu, kdežto na opačné straně 
buď vůbec se netvoří nebo hodně později a slaběji. 
Na př. 12. července 1910 rozdělena byla mladá rostlina na isolované páry 
o rozměrech zbylých listů 52 X 36, 84 X 37, 93 X 35, 118 X 52, 106 X 47 a o délce 
pupenů mezi 1-5 — 3. Kořeny změřeny byly poprvé 27. července, kdy u prvních 
dvou párů ještě vůbec nebyly zna- 
telný, u páru 3. pak jenom v podobě 
dvou právě proražených hrbolků na 
straně pupenu i listu ponechaného; 
u páru 4. opět pouze na této straně 
vyvinuto bylo 13 kořenů délky 4 až 
9 mm; u páru 5. pak na téže straně 
bylo 31 kořenů délky 4 — 9, při čemž 
na straně listu i pupenu amputo\'aného 
ani hrbolky kořenové patrny nebyly. 
Prýty vykazovaly toho dne délky 5-2, 
7-5, 15, 13-5, 22. Na konci pokusu 
vyvinuty byly kořeny již u všech párů, 
avšak řezná plocha u irej dolejšího páru 
jevila velmi značné zduření, jež alte- 
rovalo obvyklé rozloženi kořenů. Ne- 
vznikly zde totiž kořeny na straně 
prýtu a listu ponechaného, nýbrž na 
opačné straně, dlouhé 25, 21, 7. 
U ostatních čtyř párů vesměs kořeny 
převládají na straně prýtu a listu po- 
nechaného; u páru 2. na straně intaktní 77, 83, 90, 92. 90, 91, 65, 58, 79, 82, na 
straně s listem i pupenem amputovaným 80, 81, 78, 87, 73, u páru 3. na straně 
intaktní 74, 97, 113, 107, 71, 64, 71, 83, 90, na straně opačné 63, 57, 53, 74; 
u páru 4. na straně intaktní 102, 93, 102, 111, 68, 80, 30, 87, 91, 102, 82, 67, 
65, 33, 34, 64, 78, 87, 57, 72, 52, 72, 95, 51, 45, 04. 55, 20. 83. 70, 25, 22, 52, 
51, 61, 52, 35, 91, 97, 66, 93, 75, 22, 55, 70, 53, na straně s listem i pupenem 
amputovaným 66, 93, 65, 57, 36, 48. 
V některých pokusech ukázalo se na řezné ploše mohutnější zduření kallusové 
nežli v právě uvedeném, při čemž kallus zvláštním způsobem byl lokalisován. Pří- 
kladem budiž pokus začatý 10. června 1911 na rostlině kvetoucí s listy 105 X 66, 
110 X 70, 115 X 73, 105 X 73, 99 X 58, 102 X 66, 77 X 44 a prýty ponechanými 
3-5, 5, 4-5, 5, 7. 9, 22. Kořeny objevily se nejprve u páru 5. 23. června a to na 
straně listu i prýtu ponechaného, dlouhé 2-3 a 1 nwi. Druhé měření vykonáno 
21. července, kdy prýty ponechané vykazovaly délky 30, 37, 29, 54, 158, 120, 103 
a listy podpůrné kromě listu u nejdolejšího páru byly zdravé. U páru 1. vyvinul 
III. 
