13 
96, 43, 88, 76, 84, 75, 86. na straně pupenu exstirpovaného 68, 70, 8, 83, 74, 1,7, 27, 73, 
62. Prýt páru 1. uschl, ostatní měřily 184, 176, 165, 18.5, 162, 102 (s postranními 
větvemi dlouhými 80 a 55nnn), 43 (s postranníini větvemi dlouhými 120 a 7). 
12. pokus. 
U isolovaných párů amputován byl jeden list, zbylý list pak byl zatměn 
sáčkem z černého hedvábného papíru. Pupeny po zatmění listu ponechaného ne- 
vyrůstají v tom smyslu, jako byl-li list ponechaný neobalen. Snížením assimilační 
činnosti listu ponechaného ona zákonitost v intensivnějším vývoji prýtu v úžlabí 
listu ponechaného mizí, nebo dokonce ve většině případů poměr mezi vzrůstem 
prýtu obou úžlabí se obrací: prýt v úžlabí listu amputovaného zakrňuje a usýchá, 
kdežto prýt v úžlabí zatměného listu ponechaného vyrůstá ve statné, ovšem pouze 
vegetativní větve. Jindy vyrůstají prýty oba, ale velmi často prýt v úžlabí listu 
ponechaného značněji. Kořeny převládají vesměs na straně prýtu většího. 
Operace tato vykonána byla 23. května 1911 na rostlině s páry listovými 
60 X 40, 66 X 37, 71 X 36, 75 X 38, 79 X 45, 81 X 47, 65 X 38 a s pupeny 6, 2. 
4, 4, 8, 9, 7. Při prvním měření 4. června regenerovány byly kořeny pouze u páru 6. 
a 7. U páru 6. na straně listu amputovaného měřily 5-5, 3, na straně zatměného 
listu ponechaného 11, 10, 8, 7, 5, 2, při čemž prýt v úžlabí amputovaného je o málo 
větší než v úžlabí protějším. U páru 7. měiily kořeny na straně listu amputovaného 
21, na straně listu ponechaného 11, 8, 7, 9. 9-5, 9, 6-5, 7, 6-5; prýt u listu ampu- 
tovaného i u tohoto páru je poněkud větší než protilelilý. Záhy se však poměr 
ve velikostech prýtů skoro u všech párů obrátil, takže 1 1. června bylj^ prýty v úžla- 
bích listů amputovaných dlouhé 6, 18, 20, 32, 46, 35, 9, úžlabích listů zatměných 
40, 45, 45, 47, 35, 43, 32. Kořeny vyvinuty byly toho dne u páru 5., 6. a 7. U páru 
5. na straně listu amputovaného měřily 26, 23, 20, 14, 16, 13, 2, 0-9, na straně 
protější kořenů nebylo; u páru 6. na straně listu amputovaného 57, 43, 42, 41, 
na straně listu ponechaného 42, 36, 29, 30, 18, 16, 14, 20. U páru 7. na straně 
listu amputovaného 65, na straně protější 59, 51, 48, 46, 43, 44, 36, 35. U párů 
1. — 3. neobjevily se kořeny ani do 20. června, toho dne však nesl i pár 4. kořeny 
na straně listu amputovaného 39, 34, 23, 15, 43, 38, 31 (prýt u listu zatměného 
tohoto páru měřil 58, u listu amputovaného 52). Prýty úžlabní rozvily vesměs 
nápadně veliký počet párů listových (5 — 7) a dosáhly 20. června délek u listu ampu- 
tovaného 7, 28, 42, 52, 56, 38, 13, u listu zatměného pak 38, 76, 58, 58, 42, 57, 61. 
13. pokus. 
U isolovaných párů amputován byl jeden list, zatměn zbylý list a exstirpo- 
vány oba pupeny. Páry tyto regenerují kořeny jen velmi obtížně; zejmena byly-li 
vzaty z basální části rostliny mateřské, kořenů vůbec netvoří. Listy zůstávají dosti 
dlouho zdravé, kallus intensivnější sice nevzniká, přece však aspoň poněkud bylo 
patrno zvětšení řezné plochy pod listem ponechaným. 
Užito bylo 22. května 1911 rostliny s listovými páry 47 X 23, 73 X 42, 
71 X 40, 86 X 43, 89 X 51, 92 X 54, 92 X 52, 88 X 48, 79 X 38 a s pupeny 3-5, 
3-2, 4, 4, 4, 4, 4-2, 7, 10. 4. června vyvinut byl jeden kořen dlouhý 4 mm u páru 9. 
na straně listu ponechaného. Kořen tento vzrůstal dále, avšak do konce pokusu, 
t. j. do 7. července neregenerovaly se nikde jiné kořeny nežli ještě jeden u téhož 
páru 9. opět na straně listu ponechaného (oba toho dne měřily 56 a 42?nm). 
14. pokus. 
Isolované páry byly rozděleny mediáním řezem podélným na dvě stejné 
polovice, z nichž každá obsahuje mimo internodiální části jeden list a jeho úžlabní 
pupen. Polovice náležející témuž páru pěstěny byly po operaci v téže eprouvetě. 
Pr}Hy iižlabní vyvíjejí se u obou polovic téhož páru velmi stejnoměrně, majíce touž: 
111 . 
