18 
Na př. operována takto 30. července 1910 rostlina kvetoucí s listy 92 X 37, 
80 X 33, 89 X 42, 20 X 4-5 a s pupeny úžlabními 0-8, 1, 1-3, 3. 25. srpna byly 
polovice bez listů podpůrnj^ch vesměs odumřelé, nevytvořily také vůbec kořenů. 
Na polovinách s listy ponechanými a pupeny exstirpovanými kořeny vesměs jsou 
vyvinuty: u páru 1. měřily 4, 3, 3-5, 2-8; u páru 2. 22, 9, 9, 10, 9, 10-5, 0-5, 8, 
14, 19, 16, 13, 7; u páru 3. 42, 34, 36, 23, 19, 19, 17, 6, 12, 14, 36, 28, 34, 30, 
26, 22, 23; u páru 4. 4, 4-5, 3-5. 
19. pokus. 
U isolovaných párů rozpůlených jako v pokusech předešlých obalen byl 
list jedněch polovic hedvábným papírem černým, jímž assimilačn íčinnost obalené 
čepele značně byla snížena. Prýty jeví na polovinách těchto oproti prýtům vy- 
rostlým na polovinách s čepelí plně assimilující tytéž kompensace, jaké popsány 
pro prýty vyrůstající bez souvislosti s listy podpůrnými, avšak přece vždy jsou 
mohutnější irežli tyto poslední. Proto kořeny vyvíjejí se i na polovinách s listy oba- 
lenými, ačkoliv vesměs slaběji než na polovinách s listy plně assimilujícími. I chování 
listů podpůrných je zajímavé tím, že listy nepokryté odumírají dříve než listy obalené, 
zejména na pái'ech z báse mateřské rostliny pocházejících. Na vyšších párech udržují 
se listy i nepokryté déle při životě, zbarvují se však pod vlivem intensivního osvětlení 
červeně a snáze pak žloutnou a usýchají, naproti tomu listy černým papírem zatměné 
zůstávají nápadně dlouho svěží a intensivně zeleně zbarveny. 
Na př. 2. srpna 1910 operován byl takto odkvetlý exemplář s listy 14 x 19, 
76 X 45, 97 X 49, 97 X 42, 95 X 46, 76 x 35, 33 X 9-5 a s pupeny úžlabními 0-8, 
1-4, 1-4, 1-3, 1-6, 1-7, 1-6. Kořeny měřeny byly 12. září. U páru 1. vyvinuty byly 
pouze u poloviny s listem volným, dlouhé 20, 14, 8, 16, 19, kdežto u polo\dny 
s listem zatměným chyběly. U páru 2. měiily kořeny ná polo^dně s listem volným 
28, 16, 35, 41, 39, 39, 17, 13, 22, 37, 82, 40, 33, 30, 23, 47, 27, 42, 47, 39, 20; 
na polovině s listem zatměným 48, 41, 38, 27, 26, 15, 38, 38, 33, 31, 7, 12, 11, 
22, 24, 33, 32, 22. U páru 3. na polovině s listem volným 57, 50, 19, 17, 41, 52, 
36, 66, 60, 60, 72, 15, 30, 12, 31, 63, 50, na polovině, s listem obaleným 50, 57, 
48, 42, 38. U páru 4. na polovině s listem volným 74, 79, 83, 72, 87, 77, 67, 53, 
72, 84, 75, na polovině s listem zatměným 44, 34, 28, 26, 33, 32,’ 42, 36, 34, 47, 
31. U páru 5. na polovině s listem volným 108, 104, 72, 90, 53, 60, 55, 42, 64, 74, 
72, 58, 70, na polovině s listem obaleným 54, 37, 26, 66, 81, 18, 76, 31, 80, 75, 
60, 52. U páru 6. na polovině s listem volným 55, 32, 40, 67, 48, 37, 47, 38, 42, 
35, 54, 43, 44, 49, 57, 58, 60, 49, na polovině s listem obaleným 52, 47, 39, 42, 
31. U páru 7. na polovině s listem volným 25, 48, 37, 48, 70, s listem obaleným 
16, 58. Prýty měřily u polovin s listy neobalenými 1-8, 5, 10, 5-5, 6, 6-5, 2-5, 
u polovin s listy obalenými 1, 8-5, ?, 16, 7, 4, 2-5. 
20. pokus. 
U isolovaných párů jeden list ponechán byl na silném světle difíusním, kdežto 
všecky ostatní části páru, totiž internodiální části mateřské rostliny, nodus s oběma 
úžlabními pupeny i druhý podpůrný list byly zatměny, vsunuty do temné komory 
vyrobené v příhodném tvaru z lepenky pro světlo vůbec nepropustné, uvnitř černým 
papírem vylepené. Citlivý papír do těchto komor vložený nezměnil po celou dobu 
pokusu své barvy. Pupen v úžlabi hstu osvětleného zdržován jest jím ve vzrůstu, 
vyvíjí se proto vždy jen málo, za to prýt protější V 5 u:ůstá velice intensivně; listy 
i internodia jejich jsou bílá, étiolovaná. Prýty vyrostlé na párech vzatých z basální 
části rostliny mateřské jsou i ve tmě kulaté, podoby hlízek; prýty z vyšší části před- 
stavují dlouhé étiolované lodyžky s dlouhými, slabými internodii a menšími čepelemi; 
posléze prýty z vrcholu mateřské rostliny pocházející vytvářejí ve tmě inílorescence, 
jež se od květenství na světle vyrostlých neliší ničím, leč poněkud delšími internodii. 
III. 
