19 
úplným nedostatkem zeleně listové, pročež kalichy květů ve tmé vytvořených 
a rozvitých, jinak zcela normálních jsou bilé, koruny pak jasně růžové pouze s hořením 
pyskem červenějším. Po opylení vznikají bílé tobolky obvyklého tvaru. Kořeny 
vyvíjejí se ve větším počtu a dosahují větších délek na straně listu ve tmě se na- 
lézajícího. Odchylky ač nepatrné a spíše jen počtu kořenů se týkající objevují se 
někdy u párů z nejbasálnější a nejapikálnější partie mateřské rostliny pocházejících. 
Jeden z těchto pokusů připraven byl 7. července 1911 a týkal se rostliny 
s listy 55 X 43,68 X 43,98 X 53, 108 X 57,110 X 64,115 X 51,93 X 43 a s pupeny 
1- 5, 2, 2-1, 1-8, 2-7, 4-5, 4. 31. července b}dy prýty u listu s čepelí na světle po- 
nechanou mnohem kratší, totiž dlouhé 3, 2, 9, 7, 6-5, 9, 37 oproti pupenům u listu 
zatměného 8, 7, 78, 100, 88, 98, 115. Kořeny u dolních dvou párů na dolením 
internodiu se nevyvinuly, za to z báse prýtu u listu zatměného u páru 1. dlouhé 
38 a 10, u páru 2. 8 mm. U páru 3. měřily kořeny u prýtu při listu zatměném 
16, 49, 60, 45, 57, 36, 8, 11, 5, u prýtu protějšího 9, 27, 18, 14, 10, 6. U páru 4. 
měřily kořeny u listu zatměného 10, 15, 7, 13, 11, 6, 19, 48, 33, 20, 27, 14, 26, 
43, 54, 68, 30, 61, 45, 66, 43, 28, 49, 50, 59, 47, 11, 47, 49, 28, 27, 13, 33, 18, 
42; u listu protějšího osvětleného 4, 34, 20, 18, 29, 7, 27, 22, 14, 13; mimo to vy- 
vinuty byly na básích prýtů tohoto páru kořeny, a to v úžlabí listu zatměného 
83, 75, 4, osvětleného 45, 16, 72. U páru 5. vyrostly kořeny pod listem zatměným 
do délek 25, 48, 32, 49, 20, 28, kdežto na opačné straně vůbec chyběly. U páru 6. 
měřily kořeny na straně listu zatměného 5, 7, 10, 9, 18, 23, 18, 16, 14, 21, 12, 
8, 17, 18, na straně listu osvětleného 7, 2, 5, 4, 8, 6, 14, 13, 5, 8, 5, 12, 11, 7, 
5, 20, 8, 3, 4. U páru 7. posléze na straně listu zatměného 3, 32, 27, 18, 14, 
21, 22, 14, 15, 32, 50, 11, 35, 30, 18, 11, 20, na straně listu osvětleného 17, 13, 
42, 10, 11, 22, 17, 6, 43, 12, 12, 26, 38, 39, 23, 18, 17, 43 (u obou posledních 
párů kořeny na straně listu osvětleného jsou četnější, ač kratší než pod listem 
zatměným). Prýt páni 1. a 2. představuje kulovitou hlízku s chomáčem listů na 
vrcholu, prýt páru 3. jest lupenitá lodyžka, prýt páru 4. a 5. nese mimo to chomáče 
zakrnělých poupátek, posléze prýty 6. a 7. zakončeny jsou inflorescencemi s květy 
zmíněné barvy a bílými tobolkami normálními. 
21. pokus. 
Isolovaným párům byl odříznut jeden list, zbylý list ponechán byl na světle, 
kdežto ostatní partie páru dány do tmy jako v pokuse předešlém. Vždy vzroste 
pupen u listu amputovaného více než na straně listu osvětleného. Formou neliší 
se tyto prýty od prýtů v pok. 20. popsaných. Kořeny převládají počtem i délkou 
opět na straně listu amputovaného, pouze páry z nejbasálnější a nejapikálnější 
části rostliny mateřské vzaté činí zase výjimku, majíce kořenů na straně listu 
osvětleného o málo více. 
Na př. 6. srpna 1911 vykonána byla tato operace u rostliny odkvetlé s listy 
ponechanými 60 X 45, 87 X 59, 117 X 68, 135 X 71, 146 X 72, 144 X 64, 155 X 64, 
138 X 66, 112 X 50 a s pirpeny v jejich úžlabích dlouhými 3-5, 4, 4, 3-5, 3-4, 3, 
2- 9, 3-8, 6-5. Pupeny v úžlabích listů amputovaných měřily 3-5, 3-6, 3, 3-8, 3-6, 
3, 2-7, 5, 5. 25. srpna byly prýty v úžlabích listů amputovaných dlouhé 99, 47, 
62, 49, 37, 20, 24, 14, 8, u listů ponechaných pak pouze 17, 5, 5, 7, 6-5, 6, 7, 8, 
12, majíce v těchto úžlabích spíše podobu nerozvitých pupenů. Kořeny vykazovaly 
následující délky. U páru 1. pod listem amputovaným 14, 11, 2, pod listem osvětle- 
ným 28, 36, 21, 13, 8. U páru 2. pod listem amputovaným 55, 13, 2, pod listem 
osvětleným kořenů nebylo. U páru 3. pod listem amputovaným 40, 5, 9, 42, 17, 
15, 5, pod listem osvětleným opět kořeny chyběly. U páru 4. pod listem amputo- 
vaným 54, 46, 51, 50, 48, 23, 31, 46, 62, 56, 55, 34, 56, 28, 4, 56, 33, 20, 48, 
63, 33, 34, 30, 26, 15, 14, pod listem osvětleným 6, 47, 26, 13, 42. U páru 5. 
pod listem amputovaným 6, 33, 8, 11, 10, 43, 37, 17, 31, 6, 3, 4, 11, 11, 4, 5, 
2* 
III. 
