32 
okolnost umožňuje dobře oceniti význam prýtu a listu pro tvorbu kořenů 
i studovati závislost mezi těmito orgány, což se do jisté míry podařilo 
po použití různých operací, na isolovaných párech, složených tedy ze dvou 
polovin, u nichž lze disponovat! se dvěma listy a dvěma základy osními 
stejné kvality, tedy s orgány bezpečně srovnatelnými. Kořeny vytvoří 
se patrně na té ,, polovici" isolovaného páru mohutněji, kde podmínky 
jich vývoje lépe jsou splněny. Na straně prýtu menšího nebo kde ho vůbec 
nebylo, jestliže oba listy podpůrné byly nedotčeny. Korrelační vztah mezi 
reprodukovaným prýtem a regenerovanými kořeny je zde nepochybný. 
Obtížněji dá se řešiti význam listu pro vznik kořenů, neboť v tomto 
případě nutno pupeny úžlabní exstirpovati, aby výsledek nebyl jich re- 
produkcí zatemněn. Na obou stranách páru byl pak zjednán rozdíl v obnosu 
listových ploch; na jedné straně byla celá čepel ponechána, čepel proti- 
lehlá byla bud zcela nebo z poloviny až dvou třetin amputována (pok. 
6., 7.). V prvém případě, u něhož je rozdíl mezi oběma stranami největší, 
vyrůstají také kořeny dosti pravidelně intensivněji na straně listu pone- 
chaného než-li na straně bez listu vůbec. Jinak je tomu v případě, kdy proti 
čepeli celé na jedné straně y , — Va čepele; rozdíl jest zde menší, i nadchází 
častěji nepravidelnost. Tyto páry, jimž pupeny úplně byly amputovány, 
regenerují kořeny jen velmi obtížně, za dlouhou dobu a pouze spoře, po- 
dobně jako v pok. 2. strana isolovaného páru s pupenem exstirpovan^ím. 
Tvorba kořenová jest však i zde nahrazena vývojem mohutného kallusu 
na řezné ploše basální; tato jest pak zřetelně více zduřelá na straně listu 
celého nežli na straně listu polovičního nebo úplně odříznutého. V sou- 
vislosti s kallusem stoj í i u těchto všech párů bez pupenů úžlabních dlouhé 
trvání listů podpůrných, jež mají tedy oproti prýtům již menší význam 
pro vývoj kořenů, ač vlivu na regeneraci kořenů přece nepostrádají. 
Jiným způsobem nebylo lze dokázati závislost tvorby kořenové na 
listu, která jest ostatně dosti malá. Neboť amputuje-li se u isolovaných 
párů prostě jeden list (pok. 3.) asi tak, jako pro zkoumání vlivu prýtu 
jeden z pupenů úžlabních byl exstirpován, pak vyiuistá následkem korre- 
lace mezi listy a jejich úžlabními pupeny pupen u listu amputovaného 
mnohem intensivněji nežli pupen protější, jenž brzo vzrůst svůj zastaví. 
Prýt v úžlabí listu amputovaného určuje pak vývoj kořenil na do lením 
internodiu, takže pod ním ve většině případů kořeny hojněji se tvoří 
a větších délek dosahují nežli pod listem ponechaným a jeho malým 
úžlabním prýtem. Tenkráte však, Vyvine-li se i prýt v úžlabí listu pone- 
chaného značněji, může se pod listem ponechaným a jeho úžlabním prýtem 
vytvořiti kořenů více a delších, než pod prýtem protější strany. Podobné 
nepravidelnosti resultují z amputace poloviny čepele na jedné straně 
(pok. 9.). Pupen této strany vyrůstá totiž opět intensivněji, ruší tedy 
svým vlivem účinek listové poloviny, pod kterou by vznikaly kořeny 
slaběji; výsledkem jest pak značná nepravidelnost ve vývoji kořenů na 
obou stranách. Značná neodvislost tvorby kořenové od listů plyne i z po- 
lil. 
