34 
klíčnícli rostlin s ostatními objekty této práce. Vystupuje i u klíčních 
rostlin korrelace mezi lodyhou a kořenem dosti zřejmě, jak tomu nasvědčuje 
uvedený pokus 32. Kořen hlavní jest u rostlin s exstirpo vánými zá- 
klady lodyžnými podobně jako kořeny vedlejší delší než u rostlin intaktních, 
ale počet jejich kořenů vedlejších jest menší než u rostlin úplných, u nichž 
dělohy mnohem dříve odumírají než u rostlin lodyh postrádajících, kdež 
naopak zůstávají dlouho na živu, zvětšují se a zbarvují zeleně. 
Zřejmo jest tedy z pokusů vykonaných na všech použitých rost- 
linách, že amputací prýtů tvorba kořenů se velice sníží, neboť pod pou- 
hými listy kořeny jen obtížně se regenerují. Dalo by se proto očekávati, že 
snadněji se tvořiti budou na isolovaných párech nebo jejich částech, nesou-li 
tyto pouze vzrůstající prýty. Jedněm polovicím isolovaných párů byly 
tedy listy podpůrné odříznuty, kdežto u kontrolních poloviček listy ve 
spojení s prýty byly ponechány (pok. 16.). Prýty na polovicích bez listů 
značně vyrůstají, ano na polovicích párů z dolení poloviny mateřské rostliny 
pocházejících rychleji než u polovic s listy, přece však kořenj^ se netvoří leč 
výjimečně. Ve většině případů odumrou slabé prýty polovic bezlistých, 
aniž by vytvořily květy a regenerovaly kořeny. Již jejich vzhled poukazuje 
k tomu, že v polovicích těchto panuje veliký nedostatek plastického mate- 
riálu a v tom bezpochyby hledati jest příčinu, proč polovice s prýty značně 
přece Vzrůstajícími kořenů nevytvoří, když tytéž na polovinách s listy, 
jež nesou prýty často menší (na párech z báse mateřské rostliny vzat}>ch), 
vesměs mocně jsou vyvinuty. Pouze tehdy, mají-li úžlabní prýty již při 
operaci větší rozměry, udrží se déle při životě, assimilují již značněji svými 
čepelemi, již ve spojení s rostlinou mateřskou poněkud vyvinutými, vy- 
tvoří posléze kořeny přece, ale tyto jsou vždy slabší a méně četné než u po- 
lovic s listy. Mimo to nápadirým jest velmi pravidelně se opakující úkaz, 
že přesná polarita, jež se u polovic s listy ponechanými projevuje v ome- 
zení insercí kořenových na nejbasálnější, sotva 2 — 3 mm dlouhou zónu 
doleního internodia, u polovic, jež kořeny regenerují bez listfi podpůrných, 
je více méně smazána. Kořeny inserovány jsou u těchto polovic na plastický 
materiál chudtich, na mnohem delší partii doleního internodia, ano někdy 
docela jsou roztroušeny po celé délce doleního internodia (pok. 3., 16., 17.). 
Snížením obnosu organick ého materiálu uvnitř internodií zeslabena j est 
přesně polární lokalisace kořenů na nich. Případy vznilai kořenů na polo- 
vinách s listy amputovanými jsou velmi řídké, většinou kořeny pod těmito 
prýty vůbec se netvoří, což nelze vysVětliti než nedostatkem plastického 
materiálu, který naproti tomu u polovin s listem ponechaným a pupenem 
exstirpovan^mi (pok. 15.) v hojné míře jest zastoupen, takže se u těchto 
kořeny v rozsahu poměrně značném vyvinuly. Vždy a intensivněji tvoří 
se kořeny na polovicích, jimž list podpůrný nebyl odříznut, ale jeho assi- 
milační činnost snížena obalem z černého papíru (pok. 19.). Prýty ivžlabní 
těchto polovic jeví sice veškeré kompensačni známky, svědčící bohatému 
vegetativnímu vývoji, jsou však vždy mohutnější, pročež produkují také 
lil. 
