5 
vajících dohromady jako ona známá pěna pěnodějek; na povrchu tvoří 
vrchní vrstva alveolek souvislou jakousi kůžičku (pellikulu). 
Ve větších nádobách (užíval jsem Erlenmayerovek o obsahu ^ 4 — ^ 
s vrstvou nitrátového bouillonu vysokou 2 — 8 cm jeví tato pěna následující 
modifikace. 
BucTto utvoří se pěna podobná oné svrchu popsané, nebo tvořena je 
v spodní části své velkými oky (alveolami) a ve vrchní odpovídá svrchu 
popsané s onou jemnou kůžičkou. 
V bouillonu nitrátovém v Erlenmayerovce, který jako kontiolní 
dán byl do vysoké teploty, vyrostly v jednom případě aktinomycety 
thermophilní. Když chtěl jsem isolovali je a učinil nátěr na agar, dostaly 
se asi ze vzduchu do bouillonu tohoto bacilly denitrifikační,i) takže druhý 
den objevilo se v tomto mediu čilé kvašení denitrifikační. Mikroskopický 
praeparát, jakož i plotny ukázaly, že jedná se o našeho denitrifikačního 
mikroba. Pěna vzniklá na povrchu bouillonu však nápadně se lišila od pěny 
svrchu popsané, tvořena jsouc velkými bublinami. 
Kvašení probíhá celkem ve velice kiátké době. Během 24 hodin do- 
spívá vytvoření pěny v eprouvetce svého maxima; tato pěna udržuje se ve 
své mocnosti 2 — .3 dny a pak znenáhla se trhá a klesá. V Erlenmayerovkách 
s větším obsahem nitrátového bouillonu (^2 l) počne se tvořili pěna rovněž 
již ve 24 hodinách, avšak maxima dospívá teprve po 2 — 3 dnech. (Obr. 2.) 
Medium výživné (nitrátový bouillon), které původně bylo neutrální, 
po př. slabě alkalické, stává se proběhlým kvašením silně alkalickým. 
Kvašení v nitrátovém bouillonu vyznačuje se charakteristickým 
pcnetrantním zápachem po myšině. 
1) — poněvadž operovali jsme s naší půdou zahradní v naší laboratoři velice 
často, je pravděpodobné, že flora bakteriellní této půdy je hojně ve’ vzduchu s prachem 
obsažena. 
V, 
