8 
nad tuto a navlhčena 1 ccni 20% roztoku pyrogallolu V destillované vodě 
s 1 cm 20% roztoku KOH rovněž v deštili, vodě, načež rychle uzavřena 
eprouvetta kaučukovou zátkou. Již po 6 hodinách počaly objevovat! se 
na povrchu bouillonu malé bublinky a po 24 hodinách mohutná vrstva 
pěny zřejmě manifestovala schopnost mikroba i v anaerobiontickém mediu 
svou denitrifikační činnost vyvíjet!. 
Jest tedy denitrobakterium mikrobem fakultativně anaerobním. 
Dle fysiologické klassifikace bakterií podle H a r d i n g a) vypadalo 
by vyčíslení fysiologických charakterů následovně: 
tvoří endospory 100. 
jest fakultativně anaerobní 20. 
nezkapalňuje gelatinu 2. 
neroste s dextrosou 0.4 
neroste s laktosou 0.04 
neroste se saccharosou 0.004 
redukuje nitráty a vyvinuje plyn 0.0001 
netvoří barvivo 0.00000 
akce diastatická v bramborovém škrobu negativní . 0.000003 
neroste s glycerinem 0.0000004 
celkové tedy číslo . . . 122.4441034 
Zkoušky, které jsem konal s denitrobakteriem v nitrátovém bouillonu 
při teplotě 37° C a v pokojové temperatuře, dopadly negativně, z čehož 
následuje, že tento mikrob je striktně thermofilní {orthothermofilní) . 
Že skritečně redukuje denitrobakterium nitráty, dokázal jsem zprvu 
cjualitativně; když spadla pěna vytvořená kvašením, dopadla citlivá reakce 
diphenylaminová (na nitráty a nitrity) negativně a rovněž po 14 dnech 
nenalezeno v zkvašeném materiálu ani nitritů, a to ani citlivou reakcí 
s jodidem zinečnatým a mazem škrobovým. K pokusům užíval jsem 1 / 2 % 
nitrátového bouillonu, a předesílám, že quantitativní měření úbytku 
na dusíku ukázalo, jak obšírněji je pojednáno v druhé části práce, že 
zkvasilo denitrobakterium úplně nitrát poskytnutý mu k disposici ve 
výživném prostředí. 
Ještě krátce dlužno zmíniti se o nomenklatuře námi nalezeného 
mikroba. Jména Denitrobakterium k označení tohoto mikroba užil jsem 
vzhledem k význačné vlastnosti mikroba, poněvadž redukuje nitráty a to 
dle vzoru nomenklatury Jensenov y.^) 
V poslední době vyskytla se práce L i p m a n o v a,®) která zavádí 
úplně novou nomenklaturu, která sice v praktickém směru zdála by se 
H a r d i n g, The Constancy of certain physiological Characters in the Classi- 
íication of Bakteria (Repr. of New York Agric. Exper. Stát. Techn. Bulletin 13. 1910.) 
2) Jensen Orla: Hauptlinien des natiirlichen Bakteriensystems (Cltblt. 
f. Bakt. etc. Abt. II. Bd. XXII. 1909 p. 305.). 
3) L i p m a n Jakob: Suggestions "concerning tlie terminology of soil 
bacteria (Botan. Gazette Vol. LI. 1911 p. 454 — 464.). 
V. 
