22 
V jednotlivých fásích průběhu střední křivky světelné. Minimum hodnot J 
značí jednak body obratu (kulminační) , jednak prozrazuje sekundární 
stagnace světelné. Naproti tomu maxima těchto hodnot prozrazují pra- 
videlné lineární vzestupy příslušných větví. K soustavě elementů středních 
křivek světlosti přidal jsem elementy měny světlosti, které jednak prO' 
pozorovanou mezidobu jsem odvodil (na př. T Cassiopeiae, V Coronae),. 
jednak s použitím materiálu v literatuře mně přístupného methodou nej- 
menších čtverců vypočetl. Literatura uvedena jest v tomto případu co 
možno stručně a užívané zkratky jsou ony, kterých užívám v publikaci: 
Astronomischer Jahrcsberichi, vydávané král. astronom, mathematickým 
ústavem v Berlíně. Elementy moje převzaty jsou vesměs do efemerid 
proměnných hvězd 1911. 
K literárnímu přehledu přidána jest hvězda R Trianguli, jejížto- 
rušené elementy jsem vypočítal. 
Elementy měny světlosti při výpočtu normálních 
bodů za základ vzaté. 
T Cassiopeiae; Max = 241 6910 + 463 E; platí pouze pro dobu pozorov. 
U 
RV 
5 ? 
RW 
RS Aurigae : 
RV Draconis; 
RS Ursae maj . ; 
RR 
5 J 
? 5 
J 5 
1354 + 278,3 E 
6795 + 327 E 
7062,5 + 14,80 E 
7635 + 164 (E — 1) 
7517 + 205 E 
6976 + 255,4 E 
7565 + 229,6 E 
E Ursae min.: ,, 
UBootis: ,, 
RR „ 
X Coronae: ,, 
V 
^ 5 > 5 ) 
RT Draconis; ,, 
U 
IV Pegasi : , , 
5F Andromedae: ,, 
R Trianguli: 
= 6647 307 E 
= 7436 + 263 E; platí pouze jako u T Cassiopeiae 
= 7546 + 196,7 E 
= 7687 + 246 E 
— 7987 A 367 E; platí pouze jako u 7’ Cassiopeiae 
= 7037 + 280 E 
= 240 0870 + 318,76 E 
= 241 3484 + 342,6 E 
= 7903 + 318 E 
= 2171 + 266,2 E + 16d sin (IP E — 330). 
VI. 
